39 



körén belül ugyan soha .sem észlelhetők, de azért 

 vannak egyes fajok, melyek formákban rendkívül 

 gazdagok és még az egyes tipikus formák között is 

 oly sok átmeneti alakkal bírnak, hogy gyakran felette 

 bajos köztük eligazodni és az igaz formát egész 

 helyességgel megállaj^ítani. 



A Magyarországból eddig irodalmilag közölt fajok 

 száma nem nagy, egyes formáiknak meghatározására 

 a régibb adatok vagy épen nem, vagy alig terjed- 

 nek ki. Hazánk több helyén tett több évi gyűjtésem 

 is csak kevéssel szaporítja az eddig ismert számot, 

 de már ebből és az eddig ismert hazai Chara-félék- 

 nek egészen a Braun rendszere szerint való rész- 

 letes leírásból is világosan kitetszik majd, hogy ha- 

 zánk Chara-félékben szegénynek épen nem mond- 

 ható más országokhoz képest, sőt a mi az egyes 

 ritkább, csekélyebb elterjedésű fajokat illeti, ebben 

 a tekintetben nem egy sokkal jobban átkutatott 

 idegen országot felül is mul. 



II. A Chara-félék rövid rendszertani áttekintése. 

 Fám. Characeae L. Cl. Richard. 1815. 



Zöldszínű, chlorophyllban gazdag vízi moszatok, 

 jól fejlett, hosszúra nyúlt és gazdagon elágazó 

 tengelyes teleppel. A tengely tagolt, csomókból és 

 internodiumokból áll ; a csomókon gyűrűs állásban 

 sugaraknak nevezett képletek vannak, melyeken az 

 ivarszervek, antheridiumok és oogoniumok keletkez- 

 nek. Az antheridiumok pirosszínü gömbök, belsejük- 

 ben számos hosszú, egyszerű színtelen sejtfonállal, 

 melyeknek egyes sejtjeiben spirális alakú és két csil- 

 lóval biró spermatozoidák fejlődnek. Az oogoniumok 

 tojásdadalakú képletek, spirális külburokkal és egyet- 

 lenegy központi nagy petesejttel. Ivarzás után az 

 oogonium oospórává alakul, mely érett állapotban 

 feketésbarna színű s kemény burku. Az oospóra csí- 

 rázásakor kis előtelepet fejleszt, ezen fejlődik az 

 anyanövényhez hasonló ivaros növény. Ivartalan 

 szaporodás ágképzés, ágelőtelepek és bulbillák útján 

 történik. Két alcsaládra szakadnak : Nitellese Leonh. 

 és Charese Leonh. 



1. SUBF. NITELLEAE Leonh. 1863. 

 (Chareae epigjnae A Br. 1876.) 



Föjellegük az oogonium koronája, mely mindig 

 tíz apró, kezdetben zöldszínű, későbben egészen 

 színtelen sejtből áll; e sejtek két körben helyezked- 



nek egymás fölé, úgy, hogy az alsó és felső körre is 

 öt-öt sejt esik. Telepök egészen kéregnélküli ; az in- 

 ternodiumokat hosszú, nagy, hengeralakú, vastag- 

 falú sejt alkotja, a, csomók kevésbbé fejlettek és mel- 

 lék-sugárkoszorúval nem bírnak. A csomókon 5 — 8 

 sugár van, melyek gyűrűállásúak s vagy mind egyen- 

 lők, vagy egymás között különböző nagyságúak; 

 1 — 3 csomóval bírnak, melyen a mindig erősen ki- 

 fejlett sugárkák foglalnak helyet. Az utóbbiak szin- 

 tén többtagúak, sőt többnyire csomójuk is van, me- 

 lyen a másodrangú sugárkák erednek ; gyakran még 

 ezeknek is van egy-egy kis csomójuk harmadrangú 

 sugárkákkal és így tovább. A tíz aprósejttí, színtelen 

 és többnyire korán lehulló koronával biró oogonium 

 mindig a sugarakon, néha sugárkák csomóin jelenik 

 meg és vagy a csomókból ered a sugárkák helyén, 

 vagy az antheridiumok és sugarak alapsejtcsomóiból 

 veszi eredetét, mely utóbbi esetben kis kocsán- 

 nal is bír ; többnyire többes számban foglalnak 

 helyet egymás mellett. Az antheridiumok arány- 

 lag nagyok, az elsőrendű stb. sugárkákon, végállá- 

 súak, gyakran kocsánosak és vagy magánosan vagy 

 mások társaságában jelentkeznek. Az oospóra fala- 

 zatán belől mószréteg nem képződik. 



A Nitelleas-hez két genus tartozik, ú. m. Nitella 

 (Ag.) em. A. Br. ós Tolgpella (A. Br.) LeonhardL 

 Az előbbin a sugarak egy vagy több csomójából eredő 

 sugárkák mindig oly hosszúak, mint a sugarak vég- 

 szelvénye, vagy még annál is hosszabbak és e növési 

 arány a másod-, harmadrendű sugárkákon isiátható 

 az első, illetőleg másodrendű sugárkákkal szemben ; 

 az utóbbin ellenben a sugarak csomóiból eredő sugár- 

 kák mindig jóval rövidebbek, mint a sugarak végszel- 

 vényei és a másodrendű sugárkák is rövidebbek az 

 elsőrendűeknél. Eszerint az előbbieken a sugarak, 

 illetőleg sugárkák elágazása villásnak látszik, az 

 utóbbiakon tiszta monopodialis. A Nitellán a suga- 

 rak vagy sugárkák végszelvénye rendszerint 1 — 2 

 sejtti, igen ritkán többsejtű, a Tohjpelhm pedig min- 

 dig többsejtű. 



1. Nitella (Ag. L824) em. A. Br. 1867. 



Az oogoniumok (oosporák) a sugárcsomó, illetőleg 

 sugárkacsomó oldalán, vagy az egylaki fajokon köz- 

 vetetlenül az antheridiumok alatt, egyesével vagy 

 többesével nőnek az egy vagy több sugárka helyén. 

 Az antheridiumok a sugár vagy elsőrendű sugár- 

 kák csúcsán foglalnak helvét, tehát végállók és csak- 



