40 



utóbbi esetben, úgy látszik, niintha örvösen álló 

 sugárkák közepén állanának (18. ábra.). A sugarak 

 mindig soktagaúk, 1 — 3 sugárkát viselő csomóval és 

 többsejtű végszelvénnyel. Nem villásan osztottak. 

 Az elsőrendű sugárkák a sugarak hosszánál nem 

 nagyobbak, miért is az utóbbiak mindig erősebbek, 

 mint a belölök eredő sugárkák ; hasonló a fejlődés 

 viszonya az első és másodrendű sugárkák között is. 

 (V. tábla.) 



A csekély számú fajok legnevezetesebbjeit a kö- 

 vetkezőkép csoportosítják : 



1. Egylakiak (Monoecae). 



A) A sugarak csúcssejte hegyes. 



a) A meddő sugarak egyszerűek. 



T. prolifera ( Ztz.) Leonhabdi. 



b) A meddő sugarak elágazók. 



T. intricata (Trentep.) Leonhabdi. 



B) A sugarak csúcssejtje tompa. 



a) Egy vagy több meddő sugárörvvel. 



a) A telep kékesszürke, helyenként inkrusz- 

 tálva, miért is pontozott felületű ; az 

 oospórák kicsinyek. 



T. glomerata (Dcsv.) Leonhardi. 

 ß) A telep sötétzöldszínű, mészkéreg nélkül ; 

 az oospórák nagyok. 



T. nidifica (Müller. ) Leonhardi. 



b) A telep csak termő sugárörvvel, többnyire 

 az előtelep sugarai is teremnek ivarszerve- 

 ket ; igen apró növényke. 



T. Normanniana Nordstedt. 



2. Kétlakiak (Dioecae.). 



T. hispanica Nordstedt. 



2. SUBF. CHAREAE Leonhard 1863. 

 (Chareae pleurogynae et hypogynae A. Br. 1876.) 



A szoros értelemben vett Chara-féléken az oogo- 

 nium koronáját nem tíz, hanem csak öt nagyobb 

 s chlorophyllt tartalmazó sejt alkotja ; a korona az 

 oospóra megéréséig megmarad, azután lehullik. Tele- 

 pök vagy egészen vagy részben kéregnélküli, leg- 

 többnyire mégis kérges. Az internodiumok, ha kér- 

 gesek, gyakran egyes kiálló kéregsejtektől tüské- 

 sek vagy legalább szemölcsösek. A nodusok erősek, 

 rendszerint melléksugárkoszorúval bírnak és jól 

 kifejlett sugarakat viselnek. A sugarak szabályos 

 örvben állanak, szám szerint 6 — 12-en, soktagúak, 

 többnyire számos, ritkábban csak egyetlenegy su- 

 gárkákat viselő csomóval ; nodusaik és intern o- 

 diumaik hasonlólag jól kifejlődtek, kéreggel birok, 

 vagy kéreg nélküliek, 1 — 3 sejtű végszelvényök 

 mindig csupasz. A sugarak csomóin eredő sugárkák 

 ntindig egysejtűek, többé el nem ágazók s jóval rövi- 



debbek a sugaraknál ; többnyire csak a sugarak hasi 

 oldalán jutnak teljes kifejlődésre. Az ivarszervek 

 mindig a sugarak csomóinak hasi oldalán fejlöd- 

 nek; az oogoniumok vagy a sugár csomójából a 

 sugárkák helyén, vagy az antheridium vagy sugár- 

 kák alapsejtcsomójából erednek egyesével, ritkábban 

 többesével, az antheridiumok is egyesével vagy 

 többesevei jelennek meg, mindig a sugárkák helyén 

 jönnek létre, és mindig kisebbek az oogoniumoknál. 

 Az érett oospóra falazatán belül mészréteg (köpeny) 

 rakódik le. 



A Characese-hez négy genus tartozik, ú. m. Toly- 

 pellopsis (Leonh.) Migüla, Lamprothamnus A. Br., 

 Lychnothamnus (Rupr.) A. Br. és Chara Vaillant. 

 Az elsőnek nincs melléksugárkoszorúja, a többi 

 háromnak van ; a Lamprothamnuson az oogoniu- 

 mok az antheridiumok alatt foglalnak helyet, a 

 Lychnothamnuson az oogoniumok az antheridiumok 

 között állanak és a Charán az antheridiumok fölött 

 keletkeznek. 



3. Tolypellopsis (Leonh. 1 863.) Migüla 1 890. 



Kétlaki növény. Az oogoniumok és antheridiumok 

 mindig a sugárkák helyén a sugarak hasi oldalán 

 tűnnek elő; az előbbiek egyenként vagy párosan 

 rövid, kis, gyakran közös nyélsejten (sugárkán), az 

 utóbbiak mindig egyenként, nem kis nyélen, hanem 

 közvetetlenül a sugár csomóján állanak. (19. ábra, 

 A. B.) Az oogonium koronája apró, lekerekített s öt 

 keskeny kihegyesedő sejtből álló. A telep kéreg- 

 nélküli, melléksugárkoszorúja nincs, mind a kettő 

 csak mintegy jelezve van a sugár alapcsomójából 

 eredő három kis sejttel a sugarak alján s külső olda- 

 lán. A sugarak 1 — 2 csomósak, sugárkák (V. tábla.) 

 egyesével vagy kettesevei a sugarak csomóin fordul- 

 nak elő, gyakran egészen is hiányzanak. A tengely 

 alsó részén csillagalakú bulbillák vannak. A kéreg- 

 nek és melléksugaraknak csaknem teljes hiánya s 

 egyáltalában az egész növény habitusa élénken em- 

 lékeztet a Nitelleae-re. 



Csak egy faja van, a genus jellegű 



T. stelligera (Bauer) Migüla. 



4. Lamprothamnus (A. Br. 18G8.) Nordst. 1882. 



Egylaki növény. Az oogoniumok az antheridiumok 

 alatt, csak kivételesen az antheridiumok mellett a 

 sugárkák hónaljában jelentkeznek, de mindig az 

 antheridiumok alapsejtcsomójából erednek; egyen- 

 ként, ritkábban kettesével fordulnak elő. Az antheri- 



