43 



diumok valamint az oogoniumok is a sugarak hasi 

 oldalán jönnek létre egyenként, ritkábban párosan 

 és mindig sugárkák helyén fejlődnek. (19. ábra, C.) 

 Az oogonium koronáját öt ívesen kimagasló kis sejt 

 alkotja. A telep kéregnélküli, a nodusokon egyszerű 

 melléksugárkoszorúval, a melléksugarak száma a 

 sugarakéval megegyezik. Az utóbbiak nagyon hason- 

 lítanak a Chara sugaraihoz ; 4 — 7, többnyire 4 — 5 



sugárka helyét foglalják el és így egyenesen a sugár 

 csomójából erednek. Az antheridiumok az oogo- 

 niumtól oldalt, jobbra és balra állnak, ritkábban 

 keletkezik még egy harmadik középső is az oogonium 

 alatt ; valamennyi az oogoniumhoz hasonló eredetű. 

 (19. ábra D. E. F.) Az oogonium, mely ily módon 

 mindig az antheridiumok között foglal helyet, kis, 

 lapos koronájú. A telep kéregnólküli vagy hiányosan 



A. 



B. 



C. 



D-F. 



Tolypellopsís tf . 

 Tolypellopsís $. 

 Lamprotliamnus J , 

 Lychnothamnus A 



19. ábra. 



Mindenütt t. tengely, s. sugár, s'. sugárka, a. antheridium és o. oogonium. (Vala- 

 mennyi kép többé-kevésbbé vázlatos. — A—E. Migula nyomán, F. Bbadn után ké- 

 szült ; ez utóbbi vázlatos átmetszeti kép a sugár termőcsomójából.) 



tagúak ; a sugárkák a sugarak összes csomóin vagy 

 ritkábban csak a legalsón fejlődnek köröskörűi. 

 (V. tábla.) A Lamprothamnus szerkezetére nézve 

 szintén fölötte hasonlít a Nitelleae telepéhez, de külső 

 habitusa már élénken a Chara-éra emlékeztet. 

 Csak egy faja van, a genus jellegű 



L. alopecuroides (Del.) A. Br. 



5. Lychnothamnus (Rupr. 1846.) Leonhaedi 1863. 

 Egylaki növények. Az oogoniumok egyenként 

 jelentkeznek a sugarak hasi oldalán, mindig egy 



bekérgezett tengellyel bír, a sugarak állandóan ké- 

 regnélküliek, többtagúak és csomóikon köröskörűi 

 erősen s csaknem egyformán fejlett sngárkát hor- 

 danak. (V. tábla.) A mellóksugárkoszorú egyszerű, 

 de erősen fejlett ; a mellék-sugarak száma kétszer 

 oly nagy, mint a sugaraké, miért is minden sugár 

 alapján mindkét oldalt, jobbra és balra egy-egy 

 melléksugár van. 



Európában eddig csak egy faját észlelték, a 



L. barbatiis (Meyen) Leonhardi-t . 



6* 



