49 



melyeknek nyaki része igen erősen fejlett ; koroná- 

 juk lehulló ; legtöbbnyire párosan keletkeznek egy- 

 egy csomón, ritkábban csak egy vagy három fejlődik 

 egymás mellett. Az oospóra tojásdad-gömbded, sötét- 

 barna színű vagy egészen fekete ; felületén G — 7 

 tompaélti, erősen kiemelkedő lécczel. Szélessége 

 240—300 [x., hossza 300—360 |j,. 



Előfordul tavakban, árkokban, pocsolyákban, sőt 

 még patakokban is; a napnak kitett és árnyékos 

 helyeken egyaránt jól fejlődik, megjelenése egy és 

 ugyanazon termőhelyeken is sokkal állandóbb, mint 

 a N. capitata, vagy akár a syucarpaé. Sekélyebb vi- 

 zekben kétnyári, több évig kitartó növény a mélyebb 

 vizekben. Az oospórák csirázása augusztusban és 

 szeptemberben történik, sőt kedvezőtlen időjárás 

 mellett még későbben is ; a fiatal növényke áttelel 

 és tavasszal tovább fejlődik. Ivarérett növényeket 

 májustól augusztusig találni. 



Formákban igen gazdag faj. Az egyes formák kül- 

 alakilag többnyire élesen különböznek egymástól ; 

 átmeneti alakok az egyes formák között alig vannak 

 s ez oka, hogy régebben a legtöbb idetartozó for- 

 mát külön fajként írtak le. A formák elnevezése a 

 legtöbb esetben a telep habitusára vonatkozik; 

 ilyenek a f. longifolia, /'. brevifolia, f. elongata, f. 

 laxa, stb. stb. 



Magyarország egyetlen helyéről ismerteti Borbás, 

 még pedig var. incrassata Borbás ('?!) néven, mely a 

 P/iYí'íeai-tavaknál, a patakocskában fordul elő (Bor- 

 bás, Floristikai közlemények in Math, és term. Érte- 

 sítő 1883). Valószínűleg ezen adat nyomán veszi fel 

 Nymán is mint Magyarországon előfordulót az ö 

 «Conspectus flór. europ.» czímü munkája supple- 

 mentumában. Más helyről eddig ismertelen, noha 

 valószínű, hogy több termőhelye is van Magyar- 

 országon. 



Nitella flexilis (L. ex parte) Ao. 



Synonymák: Hippwis sepis bifurcis Dellen (in Ephem. 

 natúr. car. cent VT.). Ohara furcata Keichenb. (in Mcessl. 

 Handb. 1864). Ohara fl&vüis L. (Flor. Suec. 1745). Ohara 

 flexilü rar. dichocarpa Walle. (Flor. germ. 1831). (%%ra 

 commutata Ruprecht (Beitr. zur Pflanzenkunde d. russ. 

 Reich. 1845,|. Nitella Bronniartiana Coss. (Germain et Wed- 

 del Introd. á la Flore d. Paris). Nitella flemliz ka. (Syst. 

 Alg. 1824). 



Egylaki növény. Telepe erős, laza gyepeket alkot, 

 erősen fénylő világos vagy sötétzöld-, ritkábban 

 sárgászöld színű ; ritkán inkrusztált ; igen gyakran 



Filarszky, Chara-íólék. 



vonják be különböző Bacittaria-i&jók. A tengely 

 hosszú, hajlékony, gyéren elágazó, egyenesen fölfelé 

 álló, az ágak mindig kisebbek az őket viselő főten- 

 gelynél ; vastagságára nézve megegyezik a N. opaca 

 Ag. tengelyével, bár sugarai mindig vékonyabbak, 

 mint emezéi. Termő sugarai fejecskéket nem alkot- 

 nak, a nodusok tehát úgy a meddő, mint a termő 

 egyéneken többé-kevésbbé lazán következnek egy- 

 más után. A sugarak száma egy-egy noduson több- 

 nyire 6, olykor még 1 — 2 járulékos sugár is csat- 

 lakozik hozzájok, a melyek mindig jóval kisebbek. 

 Valamennyi sugár, a meddő és termő egyaránt, újra 

 elágazik, sugárkákat bocsát, rendszerint kettesével; 

 a termősugarak végszelvénye rendesen hiányzik, 

 mert helyén az antheridium fejlődik, a mitől a 

 termő sugarak villás külsejűek ; a meddő sugarak 

 sugárkái nagyságra nézve a sugár végszelvényével 

 csaknem teljesen megegyeznek. A sugarak utolsó 

 sejtjei tompa, erősen megvastagodott csúcsban vég- 

 ződnek. Az antheridiumok és az oogoniumok nyál- 

 kás burok nélküliek, együttesen jelennek meg a 

 sugarak csomóin, de vannak eltérések is, a mennyi- 

 ben némely sugáron csak antheridiumok, másikon 

 csak oogoniumok fejlődnek. Az antheridiumok min- 

 dig egyenként foglalnak helyet, végállásúak, miként 

 már említve volt; kisebbek, mint az eddig tár- 

 gyalt fajokéi és többnyire előbb jutnak teljes kifej- 

 lődésre, mint ugyanazon egyén oogoniumai. Az 

 oogoniumok 1 — 3—4 számban jelennek meg az an- 

 theridium alatt a sugarak hasi, oldalán ; nagyobbak 

 az antheridiumnál, hosszúkásak, apró, lehulló koro- 

 nájukkal lefelé állók. Az oospóra hosszúkás tojásdad, 

 nagy, sötétbarnaszínű, vagy csaknem fekete ; felüle- 

 tén 6 — 8 erősen kiemelkedő tompa léczet látni. Szé- 

 lessége 280-400 li., hossza 380—500 ja. 



Előfordul tavakban, tócsákban, árkokban ; seké- 

 lyebb vizekben inkább található, mint mélyebb víz- 

 medenczékben. Előfordul csendes folyású kis pata- 

 kocskákban és réti források lefolyásában is. Kétnyári 

 növény. Az oospóra már ősszel csírázik, a fiatal 

 növény télen át megmarad és kora tavasszal tovább 

 fejlődik. Ivarérett növényeket már áprilisban és 

 azután egész nyáron át találni. A meddő egyének 

 nem ritkán, különösen a kedvező melegebb vizű 

 vagy a védettebb termőhelyeken éveken át is élnek 

 és tovább fejlődnek. 



Formákban nem gazdag faj ; az eddig felállítottak 

 is csak nagynehezen különböztethetők meg egymás- 

 tól ; csekély különbségeket csakis a sugarak fejlett- 



