50 



sége és a telep egész habitusa nyújt, mint pl. a /'. lon- 

 gifolia, /'. brevifolia, f. arassa, stb-nél. 



A magyarországi flórában eddig csak Erdélyből 

 ismeretes; Sóvárolt, Tordán, Szászvárosban Baum- 

 garten és Nagy-Szeben mellett Schur találta. (Schur 

 Dr. Férd : Die Siebenbürgischen Characeen, Oesterr. 

 Wochenblatt 1857.) Ezen adatokat, mint kérdése- 

 seket felveszi Leonhardi és Nymán is, a már jelzett 

 munkájában. A m. Nemzeti Múzeum HAYNALD-féle 

 herbáriumában egy közelebbről nem vizsgált Nitellá-t 

 láttam Chara flexilis L. s. prolifera Wählst, név 

 alatt, melyet Haynald a Bánátban gyűjtött. 



Nitella nvucronata A. Br. 



Synonymák : Chara furcata Amici (Descriz. di alc. sp. n 

 di Chara 18271. Nitella acuta Ag. (ined.). Chara mucronata 

 A. Br. (in Annál. d. se. nat. II. Ser. I. 1884). Chara Bar- 

 bierii Bals. (Crivelli in Bibi. ital. 1840). Nitella flabellata 

 Kg. (Phycol. gener. 1848). Nitella exilis A. Br. (Schweiz. 

 Char. 1847). Nitella norvegica Wallm. (Characeee 1853) 

 Chara brevicaitiis Bertol. (Flor. ital. 1854). Nitella mucro- 

 nata A. Br. (Schweiz. Char. 1847). 



Egylaki növény. Telepe erős, sűrű gyepeket alkot, 

 többnyire sötétzöldszínü, mészkereg nélkül, de igen 

 gyakran Bacülariaceáktöl ellepve és akkor színe is 

 barnásfeketére változik. A tengely egyenesen felálló, 

 kevésbbé hosszú, de hajlékony és gazdagon elágazó ; 

 az ágak csaknem megközelítik a főtengely hosszát, 

 a mi a telepnek sajátságos ágas-bokros külsőt ad. 

 A nodusok a tengely alsó felében távol esnek egy- 

 mástól, a tengely felső részében igen közel állanak 

 egymáshoz és sugaraikkal többnyire kisebb-nagyobb 

 fejecskéket alkotnak. A sugarak száma egy-egy nodu- 

 son 6; járulékos sugarak nem fejlődnek. Valamennyi 

 sugár kétszer, sőt a termő sugarak néha háromszor 

 is osztottak ; a sugarak csomóján tehát elsőrendű és 

 ezek csomóin másodrendű sugárkák jönnek létre ; 

 gyakran a sugarak nem egy, hanem két csomóval 

 bírnak, lígy, hogy az alsó csomón az elsőrendű su- 

 gárkák a másodrendű sugárkákkal együtt jelennek 

 meg, a második felső csomón pedig csak elsőrendű 

 ságárkák fejlődnek. A sugarak alsó tagja állandóan 

 leghosszabb, a következők, valamint a sugárkák is 

 fokozatosan kisebbednek. Leghosszabbak a sugarak 

 a tengely alsó nodusain. A sugarak és elsőrendű su- 

 gárkák végszelvénye nem egy, hanem rendesen két-, 

 ritkán háromsejtű. Az utolsó sejt igen rövid, kes- 

 keny és kicsiny, a mely apró, kissé kinyúlt csúcsban 

 (mucro) végződik. Az antheridiumok nagyok, egyen- 

 ként állók. Az oogoniumok többnyire egyenként 



jelennek meg az antheridium alatt, ritkábban pá- 

 ros számmal. Nyálkás burok nem veszi körül az 

 ivarszerveket. Az oospóra tojásdad, széles vagy hosz- 

 sziíkás, sötétbarnaszínü vagy csaknem fekete ; felü- 

 lete gödörkés és 7 vastag, erősen kiemelkedő spirá- 

 lis léczet láttat. Hossza 260— 3G0 (j.. 



Előfordul tavakban, tócsákban, forrásokban, isza- 

 pos árkokban, stb., termőhelyeiben egyáltalában 

 nem igen válogatós. Sekélyebb vizekben és mélyebb 

 vízmedenczékben egyaránt jól tenyészik. Egynyári, 

 de kedvező viszonyok között többéves is. Ivarérett 

 növényeket némelykor már májusban találni, külön- 

 ben egész nyáron, sőt még késő ősszel is ivarzás- 

 ban van. 



Formái igen változnak s legkevésbbé sem állan- 

 dók egy és ugyanazon termőhelyén. Általában szo- 

 kás az erősebb növényeket a kevésbbé erősektől 

 megkülönböztetni f. rebustior és f. tennior név 

 alatt. 



Az irodalomban csak Magyarország társorszá- 

 gából, Szlavóniából ismeretes eddig Vmtrováröl, 

 Schulzer (/. Leonhardi: Die bisher bekannten 

 österr. Armleuchtergew.) leírásában. 



Simonkai gyűjteményében láttam N. mucronatá-t 

 Baranya-megyéből Sellye környékéről (leg. Simon- 

 kai 1873 determ. Braun), a var. heteromorpha-t 

 (pulcherrima) pedig Karczagról (leg. Simonkai 1873 

 determ. Braun.) 



Nitella gracilis (Smith.) Ag. 



Synonymák: Chara gracilis Smith (Engl. Bot.) Chara 

 exilis Barbieri (Amici Descriz. di alcum. Char. 1827. n. 

 munkájában). Cham capitata Fries. (Summa veget. Scand. 

 1846) Nüella gracilis Ag. (Syst. Alg. 1824). 



Egylaki növény. Telepe gyenge, sugártermetű, 

 gyepei sűrűk ; világoszöldszínü, inkrusztáczió nélkül, 

 különben tiszta felületű, melyen idegen szerves tes- 

 tek ritkán telepednek le. Az igen vékony tengely 

 gazdagon elágazik ; az ágak hosszúk, felállók. A no- 

 dusok egymástól távol esnek, a sugárörvök lazán 

 állanak. A mind egyforma nagyságú sugarak száma 

 egy-egy noduson 5 — G, ritkábban több. Valamennyi 

 sugár kétszer-háromszor osztott, tehát első-, másod- 

 és harmadrendű sugárkákkal bíró, úgy mint a N. 

 mueronatá-n, csakhogy az egy nóduson jelentkező 

 sugárkák száma sokkal nagyobb, így rendesen 4 — 5 

 elsőrendű, 3 — 4 másodrendű és 2 — 3 harmadrendű 

 fejlődik ; továbbá valamennyi hosszabbra kinyúlt 

 sejtekből áll. Legnagyobbak az elsőrendű suga- 



