53 



Magyarországból csak szárított példányokat vizs- 

 gálhattam es határozhattam meg Simonkai gyűjte- 

 ményéből, ki e ritkábban előforduló növénykét már 

 regebben Ovcsa szigetén, Pancsova közelében, álló 

 vizekben gyűjtötte ; növénykei még fiatalok voltak, 

 de rendkívül erős előtelep-internodiummal bírnak. 



Tolypella intricata (Trentep.) v. Leonhardi. 



Synonyniák : L'hara intricata Trentepohl (apud Roth 

 Catalecta bot. 1797). Nitella intricata Ag. (Syst. Alg. 1824). 

 Ohara fasdculata Amici (Descriz. di alc. Char. 1827). L'hara 

 polyspernia A. Br. (in Flora 1835). Nitelja polysperma Kiiiz. 

 (Phycol. generalis 1843). Nitella faseiculata A. Br. (Schweiz. 

 Charac. 1847). Nitella niclifica b. polysperma Rabh. (Krypirl. 

 v. Deutschland 1847). Tolypella intricata v. Leonhardi (in 

 Lotos 1863. és Oesterr. Armleuchtgw. 1864). 



Egylaki növény. Telepe erős, nagy, tömött gye- 

 peket alkot ; legtöbbnyire csekély mészinkrustacziót 

 árul el, mely csak kis mértékben változtatja a nö- 

 vény élénk, zöld színét sárgászöldre vagy barnás- 

 zöldre. A tengely aránylag vastag, felálló és gazda- 

 gon elágazó ; internodiumai különböző hosszúak, az 

 első legalsó a leghosszabb, s a többi internodiumok 

 összegének körülbelől egy harmadát teszi; a követ- 

 kezők fokozatosan rövidebbek, a tengely és ágak 

 csúcsa felé a nodusok hirtelen oly közel állanak egy- 

 máshoz, hogy sűrű sugaraikkal egymásba font fejecs- 

 kéket alkotnak. Az egyes nodusokon a normális su- 

 garak száma 6 — 7, a mit tetemesen gyarapítanák a 

 köztük jelentkező kisebb, járulékos sugarak, úgy 

 hogy azután az összes sugarak száma egy-egy nodu- 

 son 12-re és még többre is mehet. Az alsó nodusok- 

 ból eredő sugarak rendszerint igen hosszúk, elállók 

 és meddők, a felsőkből eredők rövidek, összehajlók 

 és termők ; ezek alkotják a már említett fejecskéket. 

 A sugarak mind újra elágazók és pedig a meddők 

 többnyire 1 — 2, a termők 2—3 csomósak. A sugár- 

 kák száma egy-egy sugárnoduson változó, rendsze- 

 rint az első csomók több sugárkát fejlesztenek (5—7), 

 mint a felsők. Jellemző a Tohjpellára, hogy a sugár- 

 kák mindig rövidebbek, mint az őket hordozó sugár 

 végszelvénye, mely az összes sugárkák között min- 

 dig hosszúra kinyúlik. Az elsőrendű sugárkákból 

 újra másodrendűek fejlődnek és ezekből ismét har- 

 madrendűét A magasabbrendű sugárkák száma 

 e gy- e gy noduson fokozatosan apad és kisebbedik ; 

 az őket hordozó alsóbbrendű sugárka végszelvénye 

 szintén hosszúra nyúlik köztük. A sugarak és su- 

 gárkák végszelvénye 4 — 5 sejtű, az alsó sejt csak- 

 nem oly hosszú, mint a rákövetkező mind együtt- 



véve, az utolsó mindig legrövidebb és kissé tompa 

 csúcsban végződik. — Az antheridiumok többnyire 

 egyenként jelennek meg a sugarak és elsőrendű su- 

 gárkák csomóin, kicsinyek és igen gyakran nem jut- 

 nak teljes kifejlődésre. Az oogoniumok nagyobi) 

 számban (3 — 6) veszik körűi az antheridiumokat és 

 a másodrendű sugárkák csomóin is fejlődnek kisebb 

 számban (\- — 3); tojásdadalakúak ós maradó kis ko- 

 ronával bírnak. Az oospora hosszúkás tojásdad, át- 

 látszó burokkal bír, világosbarna színű és felületén 

 9 — 11 vékony, kevéssé kiemelkedő spirális lécczel. 

 Hossza 320—400 jjl 



Előfordul utak melletti árkokban, réti tócsákban, 

 különösen tőzeges pocsolyákban, nem ritkán más, 

 nagyobb mocsári növények között. Kétnyári növény; 

 a spórák késő ősszel csíráznak, a fiatal növénykék 

 áttelelnek és kora tavasszal folytatják fejlődésöket. 

 Ivarórett állapotban április hóban is találni; június- 

 ban többnyire az összes telepek már pusztulófélben 

 vannak. 



Formákban meglehetős gazdag faj ; elkülöníté- 

 sük nagyrészt a tengely és sugarak nagyságán ala- 

 pul ; van pl. f. elongata, f. humilior, f. la.ra etc. 



Magyarországi adatot Borbás VraczÉ-nek «Sym- 

 bols; ad pteridographiam et Characeas Hung. » etc. 

 (in Verhandl. d. zool. bot. Ges. 1875.) ós «Buda- 

 pestnek és környékének növényzete 1879» czimű 

 munkájában találunk ; szerinte Ó-Budán a puska- 

 poros malom melletti forrásokban fordul elő ; ma- 

 gam több évig jártam utána tavasszal és késő ősszel 

 e helyen, de egyszer sem találtam. Borbás gyűjtését 

 Braun határozta meg. Nymán is említi e növényt 

 Conspectusában mint Hungáriában előfordulót, 

 valószínűleg ezen adat nyomán. 



A Rákoson, Rákosfalva mellett, a körvasuti töl- 

 tés alatti árkokban bőven terem a /'. humilior; tele- 

 pei igen erősek, de rövidek, helyenként egész gye- 

 peket alkotnak. 



2. SUBF. CHAREAE A. Br. 

 Chara coronata Zia. 



Synonyniák: Chara Braunii Gmelin (Fl. Bad. 1826). 

 Chara fle.vüis Corti (Amici Descriz. 1827). Chara Cortiana 

 Bertoloni (apud Amici Descriz. 1827). Chara involucrata 

 Roxb. (in Flor. ind. 1832). Chara JaJmensis Mesén (Reise 

 um die Erde 1835). Charopsis Braunii Kütz. (Phycol. gen. 

 1843). Charopsis Stalii Meneghini (in att. del. congr. di 

 Genova). Nitella Braunii Babh. (Deutschi. Kryptrl, 1847). 

 Chara ( Lychnothamnus ) Stalii Visiani Fl. Palm. 1852). 

 Chara curonata Ziz. ined. Braun szerint 1814 körül). 



