55 



Ohara scoparia Bauer. 



Synonyinák: Ohara Brawnii Ebiohenb. (Icon. Flor. Germ, 

 et Helv. Tab. IX.) Charopsis scoparia Kütz Pliycol. geuer. 

 1843). Ohara Bauen A. Bk. (Schweiz. Char, 1847). Ohara 

 scoparia Bauer (herb. 1828). 



Egylaki növény. Telepe egészben véve a Chara 

 coronatdéhez fölötte hasonló, világos-, sárgás- vagy 

 sötétzölclszínű, fénylő, többnyire tiszta, ment min- 

 den inkrusztacziótól ; a növények egyenként, egymás- 

 tól elkülönülten vagy sűrű gyepeket alkotva, fordul- 

 nak elő. A tengely jól fejlett kéreggel bír s interno- 

 diumainak csak alsó részében látni gyakran fél 

 bekórgezést vagy egészen csupaszságot, a mi csak- 

 nem általtalános jellenség a legalsóbb internodiu- 

 mokon. A kéregsejtsorok száma háromszor akkora, 

 mint a sugaraké ; középsejtsorok és oldali sejtsorok 

 csaknem egyenlően fejlettek s hol ezek, hol amazok 

 emelkednek ki jobban a tengely felületén. A közép- 

 sejtsorok hosszúra nyúló tömlőalakú sejtekből ós 

 isodiametrikus sejtekből állanak, mely utóbbiak leg- 

 többnyire kisebb-nagyobb hegyes tüskékké alakul- 

 nak. Különösen jól fejlettek a tüskék a tengely felső 

 részében, ellenben alsó részében mindinkább csöke- 

 vényesek s egészen el is mariidnak. A tengely e 

 fajon is erősen elágazik ; ágak minden noduson 

 keletkeznek és pedig a felsőkön egy-egy ág, az alsó- 

 kon pedig gyakran két ág fejlődik ; az iszapban lévő 

 nodusok kettőnél több ágat bocsátanak s főleg ez 

 oka bokros külsejének. Az internodiumok aránylag 

 rövidek, a tengely felső részében a nodusok köze- 

 lebb, alsó részében távolabb esnek egymástól. A no- 

 dusokból a sugarak és melléksugarak erednek. 

 A melléksugarak erősen fejlettek, hegyes csúcsúak, 

 e gy gyűrűben helyezkednek el, tehát szintén egy- 

 szerű koszorút alkotnak ; számuk a megfelelő nodus 

 sugarainak számával megegyezik. A sugarak mindig 

 kéregnélküliek, számuk egy-egy noduson 8 — 11, s 

 minden tekintetben a Ch. coronata sugaraival 

 egyenlők; itt is minden noduson vannak a sugár - 

 kák, számuk az első csomón legnagyobb (6 — 7), a 

 következőkön fokozatosan csökken, az utolsó cso- 

 món e fajon is az apró csúcssejttel együtt az any- 

 nyira jellemző kis korona van alkotva. Az antheri- 

 diumok kicsinyek, sárgás-vöröses szintiek; az 

 oogoniumok jó nagyok, tojásdadalakúak és jól kifej- 

 lett koronával bírnak, többé-kevésbbé kihegyezett 

 csúcsai azonban nem annyira szétállók, mint a Ch. 

 coronatánál. Az oogoniumok és antheridiumok 

 együttesen jelentkeznek, szánnak egy vagy kettő a 



sugarak csaknem összes nodusain, az utolsó kivé- 

 telével. Az Oospora tojásdad, fekete színű, felületén 

 8 — 9 gyengébben vagy erősebben kiemelkedő lécz- 

 czel. Szélessége 280—340 (j.. hossza 500—550 ;j.. 



Még ritkább növény, mint a Ch. coronata. Tavak 

 és mocsarak az ő termőhelyei. Egynyári ; ivarérett 

 telepei nyáron és ősszel találhatók. 



Minthogy eddig csak kevés termőhelyről ismere- 

 tes, sok formát nem különböztetnek meg; mind- 

 össze van f. minor és f. crassa. 



Az irodalomban Erdélyből említi Brassó tájéká- 

 ról a Berzen-ícAyó stagnáló öbleiből Schur (Dr. F. 

 Die Siebenbürgischen Charac. Oesterr. bot. Wo- 

 chenbl. 1857), de ez adatot maga Schur kétesnek 

 mondja, mert félig elkorhadt állapotban gyűjtötte 

 az anyagot és azért biztosan meg nem határozhatta. 

 Leonhardi is említi a kétes adatot a már több izben 

 említett munkájában (p. 95.). 



Chara crinita Wallr. 



Synonymák : Hippuris vntscosa sub aqua repens Plukenet. 

 Chara liispida var. microphylla Schuhmacher (Ennm. plant. 

 Siillancl. 1801). Cliara canescens Lois. (Notiee 1810). Chara 

 hispida ß. crinita Wahlenbg. (Flor. snec. 1824). Chara 

 Karelini Lessing (in Linnsea IX. 1824). Chara hispida ß. 

 gracüis Mackay (FI. Hibern. 1836). Chara papulosa Fries. 

 (Novit. Fl. Suec. Mont. IL 1839). Chara dioica c. conver- 

 voides Griffith (Postlmmous paperslS47). Ohara sphagnoides 

 Griffith (u. o.). Chara condensata Wallmann (Farn. d. 

 Char. 1854). stb. Chara crinita Wallr. (Ann. bot. 1815). 



Kétlaki növény. Telepe főleg számos hosszú tüskéje 

 miatt sajátságos külsejű és első tekintetre könnyen 

 felismerhető. Nagysága igen változó ; ismeretesek 

 igen apró és meglehetős magas sugártermetű for- 

 mái. Világos vagy sötét-zóldszínű, csúcsai felé né- 

 melykor halványabb vagy sárgásvereses színt játszó, 

 többnyire egészen tiszta, ritkábban gyenge mész- 

 kéreggel bevont. Gyakran nagy kiterjedésű gyepe- 

 ket alkot, de néha más Chara-fajokkal vegyest 

 egyenként vagy kisebb fészkekben is előfordul. Ten- 

 gelye állandóan gyér elágazású, az ágak mereven fel- 

 állók. Bekérgezóse jellemző, mert csakis középsejt- 

 sorokból áll, ezért a kéregsejtsorok száma a sugarak 

 számával egyenlő. A kéregsejtsorok erősen fejlődtek, 

 szorosan egymás mellé helyezkednek s az interno- 

 diumokat tökéletesen körülzárják. A kéregsejtsorok 

 isodiametrikus csomósejtjei tüskéket alkotnak, ámde 

 tüskévé alakulnak mindjárt megjelenésökkor az 

 oldali kéregsejtek is és innen magyarázható e faj 

 egyszerű kergezése, valamint a tüskék rendkívüli 



