56 



nagy száma. A tüskék majd rövidebbek, majd hosz- 

 szabbak, sűrűbben vagy lazábban, de legtöbbnyire 

 csoportosan (3 — 6) állanak. A faji név «crinita» a tüs- 

 kétől származik. A tengely internodiumai aránylag 

 hosszúk, a nodusok tehát távolabb esnek egymástól. 

 Az utóbbiakon erednek a melléksugarak és sugarak. 

 A melléksugarak igen erősen fejlettek, hosszúak s 

 hegyes csúcsnak, két sorban foglalnak helyet a no- 

 dusok körül, tehát kettős mellék-sugárkoszorút al- 

 kotnak; minden sugár alján négy melléksugár fej- 

 lődik s ezek közül kettő fölfelé, kettő pedig lefelé 

 irányul. A sugarak száma egy-egy noduson 8 — 11 

 között ingadozik; rendszerint rövidebbek, mint a 

 következő internodium, vékonyak s csúcsaikkal 

 többé- ke vésbbé befelé hajlók ; 4 — 7 csomósak ; 

 összes tagjai kéreggel bírnak, csak az utolsó rövid, 

 egysejtű tag kéregnélküli ; ritkábban találni a suga- 

 rakon 2 — 3 sejtű végszelvényeket. A sugarak inter- 

 nodiumainak bekérgezése ugyanazon a módon tör- 

 ténik, mint a tengelyé, t. i. számuk teljesen meg- 

 egyező a sugár csomóin levő sugárkák számával.. 

 A sugárkák a sugár csomóin köröskörül képződnek, 

 szám szerint G — 7-en, a hasi oldalon állók rendsze- 

 rint valamivel hosszabbak, mint a háti oldalon állók, 

 jóval hosszabbak az oosporáknál ; a sugár vala- 

 mennyi csomóin teljes kifejlődésre jutnak, csak a 

 felsőkön rövidülnek fokozatosan. Aránylag minden- 

 kor hosszúak, hegyes csúcsban végződnek ós alak- 

 jukra nézve nagyon hasonlítanak a tengely tüskéi- 

 hez. Az ivarszervek többnyire a sugarak első három 

 nodusának belső oldalán foglalnak helyet. Antheri- 

 diumokat viselő növények mindeddig csak kevés 

 helyről ismeretesek. Magyarország ezek közé tarto- 

 zik. Az antheridiumok jó nagyok, élénk vörös szí- 

 nűek s majd egyenként, majd párosan ülnek a su- 

 garak csomóin. Az oogoniumok nagyság és alak 

 dolgában nagyon változnak ; némely formákon ki- 

 csinyek, másokon nagyobbak, tojásdadok vagy hosz- 

 szúkásak, sőt tojásdad-hengeralakúak is ; koronájuk 

 többnyire széles, alacsony, egyes sejtjei pedig tompa- 

 csúcsúak. Legtöbbnyire egyenként jelennek meg a 

 sugarak nodusain. Az oospórák úgy mint az oogo- 

 niumok majd tojásdad, majd hosszúkás tojásdad ala- 

 kúak, hol kisebbek, hol nagyobbak, mindig fekete 

 vagy ritkábban sötétbarna színűek ; felületükön 

 11 — 12 kiemelkedő finom, éles, spirális léczczel, 

 melyek azonban az oospóra alsó végében tüske- 

 szerű nyujtványban nem folytatódnak, miként a 

 legtöbb Chara oospóráin észlelhetni. Mészköpeny- 



réteg sem képződik az oospórák körül. Az oospórák 

 nagyságának a formák csoportosításában néha rend- 

 szertani jelege is van. Irányadó ugyanis az oos- 

 pórák hosszának a szélességének viszonya; meg- 

 különböztetnek kismagvuakat, mierospermae, me- 

 lyeken e viszony olyan, mint 2 : l-hez, hosszúmag- 

 vuakat leplospermae, 5 : 3 viszonyszámmal és széles 

 magvuakat pachyspermae , melyek viszonyszáma 

 3:2. 



Általában az oospórák szélessége 3G0 — 550 jj., 

 hossza pedig 550 — 850 \i. 



Míg a Ch. crinita hímivarjellegű egyénei igen rit- 

 kák, addig a nőivarjellegűek igen gyakoriak és szá- 

 mos termőhelyről ismeretesek. Ezek szerint termé- 

 kenyítési folyamatról ez utóbbi helyeken szó sem 

 lehet, mindazáltal az oospórák még oly helyeken is 

 teljesen kifejlődnek, hol hímivarjellegű növények 

 egyáltalában nem fordulnak elő, sőt megérnek és a 

 kellő nyugalmi idő letelte után ki is csíráznak, hogy 

 újra nőivarjellegü növényeket létesítsenek. A Ch. 

 crinita ez életjellensége, mely szűznemzésnek (par- 

 thenogenesis) neveztetik és melyről már említést 

 tettem, régóta ismeretes, kultúra kísérletekkel pedig 

 újabb időben pontosan és határozottan igazoltatott 

 (1. p. 31.). Sajátságos, hogy oly termőhelyeken, hol 

 állandóan csak női egyének észlelhetők, évről-évre 

 mindig ismét csak női egyének fejlődnek és hímivar- 

 jellegüek sohasem mutatkoznak ; a hol pedig női 

 ivarjellegü növények hímivarjellegűekkel vegyest 

 fordulnak elő, mindig mind a két nemű növény újra 

 és újra szokott jelentkezni. E jellenséget Budapest 

 környékében a Chara crinita két különböző, egy- 

 mástól jól távol eső, nagyobb kiterjedésű termőhe- 

 lyén évek óta figyelemmel kísérem ós ez alapon talán 

 nem egész ok nélkül való az a következtetésem, hogy 

 a hímivarjellegű Ch. crinita egyének csakis megter- 

 mékenyített oospórákból fejlődnek; ellenben a női 

 ivarjellegü egyének meg nem termékenyített oospó- 

 rákból vagy esetleg termékenyítettekből is keletkez- 

 nek. Jelenleg még folyamatban levő kultúra kísérle- 

 teim e tekintetben talán már a legközelebb valami 

 bizonyosat fognak felderíthetni. 



A Ch. crinita legfőbb termőhelyei sókat tartal- 

 mazó, szikes, álló vizek és mocsarak ; ritkábban for- 

 dul elő ásvány források csendes lefolyásaiban, tiszta 

 édesvízi források alkotta medenczékből, helyről stb. 

 egészen ismeretlen. Egy nyári növény, kedvező élet- 

 viszonyok között azonban több éves is. Ivarérett te- 

 lepeket májustól késő őszig találni. 



