57 



Formákban igen gazdag faj ; régebben az oospó- 

 rák viszonylagos nagyságát vették tekintetbe a főbb 

 csoportosításnál, újabban a tüskék fejlettsége sze- 

 rint történik az osztályozás. így vannak : 



a) Formae longispinae, melyeken a sugarak 

 hossza jóval meghaladja a tengely átmérőjét és 



b) Formae brevispinae, melyeken a sugarak rövi- 

 debbek a tengely átmérőjénél. 



Az egyes formák között számos az egymásba való 

 átmenet és a legújabb Chara-munkákban sem ta- 

 lálni szigorú körülvonalozásukat. Elnevezésűk hol a 

 a telep egyes részeinek jellemző sajátságaira, hol az 

 előfordulás módjaira, a telep nagyságára stb. vonat- 

 kozik. Ilyenek pl. f. minor, /'. robustior, f. rari- 

 spina, f. humilis, f. filiformes stb. stb. 



Magyarországból a régibb irodalomban több ter- 

 mőhelyet találunk feljegyezve, nevezetesen női nö- 

 növények: «f. pachysperma kevés példányban a 

 Fertő-tó északi partjain ; Wellwitsch szerint (Lan- 

 deskunde von Österreich) e tó délkeleti partjain 

 nagy területeket von be» (1. Ganterer : Die bisher 

 bekannt, österr. Char. és Leonhardi: Die bisher bek. 

 österr. Armlgw. 1864.). Fők mellett szikes pocsolyák- 

 ban Waltstein & Kitaibel («Iter baranyense 1799 

 t Chara hispida» kis forma, kis tompa fekete oospó- 

 rával. A sugárkák alig hosszabbak az oospóráknál» 

 1. Leonhardi i. m.). In aqua minerali ad Zsiva- 

 Brada Scepusii f. laxa Kalchbrenner (1. Eaben- 

 horst Exs. Char. III. G7. sz.) Migula, ki ugyané 

 termőhelyről újabban (1889) kapott anyagot, f. rari- 

 spinának nevezi. Erdélyben Sóvár, Nagy-Szcben 

 közelében sós vízben, Schur csak hímivarjellegü nö- 

 vényeket talált. (1847 in herb. Schur; Braun, ki e 

 növényeket látta, var. transylvanica ad Interim ne- 

 vezi, de közelebbről meg nem határozhatta, 1. Leon- 

 hardi i. m.) A gubacsi csárda alatt Budapest és 

 Soroksár között a pocsolyákban Kerner hímivar- 

 jellegü növényeket talált. (L. Kerner Oesterr. bot. Z. 

 1877 és Borbás : Budapestnek és környékének nö- 

 vényzete 1879.) Ujabban végre a Tápé mellett levő 

 tavakban Poratiu J. is gyűjtött női ivarjellegü növé- 

 nyeket ; ezeket Borbás nagyobb termetök miatt var. 

 Himgarica-nak nevezi (1. Floristikai közlemények a 

 math. és term. Értesítőben. 1883 és Oesterr. bot. Zeit- 

 schr. 1892. Nr. 4 p. 143.); valószínűleg f. laoca Mi- 

 gida. Borbás különben mondja: «a mi példányaink 

 termetben eltérnek a skandináviai példányoktól. 

 Ezek t. i. aprók, zömök termetűek, a szárczikkei rö- 

 videbbek, ennek következtében a rövid levelek is 



Filarszky, Ch&ra-félék. 



közel esnek egymáshoz, sűrűen állanak ; a mienk 

 czikkjei jóval megnyultabbak, a levelek kétszer hosz- 

 szabbak, a levelek örvei távolabb esnek egymástól, 

 a mi hihetőleg a szelídebb éghajlattól ered» .... 

 «E növényt Nymán Syllogeja általánosságban em- 

 líti a hazából.» 



Magam a Cltara crinüá-nak több formáját gyűj- 

 töttem Budapest környékén ; így a kelenföldi mo- 

 csarakban előfordul a f leptosperma ABr. etougala 

 long i fólia; f. pachysperma ABr. Ion gi fólia; f r ari- 

 spina; f. pachysperma ABr. brachyphylla, dasy- 

 acantha ; f. leptosperma ABr. elongala, brevi fólia, 

 valamennyi csak női telepekben. Erzsébetfalva kör- 

 nyéken félig sós vízben található a f microsperma 

 ABr. humilior igen szép kis hímivarjellegü és női 

 telepekben. Június havában már javában ivarzásban 

 van mind a kétféle telep, szeptemberben rendesen 

 már mind elpusztul. 



Mások herbáriumában láttam Ch. crinilát Kutya- 

 vár-ról Fehér in., leg. Hermann (1884 in herb. 

 Dietz.) és Budapesten a kelenföldi Dunaágból f.per- 

 pusilla Nordstedt leg. Dietz (1885 in herb. Dietz. 

 sub Ch. torluosa). Mind női ivarjellegü növények. 



Chara ceratophylla Wallr. 



Synonymák : Equisetum sive Hippuris lacustns foliis 

 mtinsit arenoais PIuk (alm.). Chara major mbriverea fragilis 

 Vaill. (Hist. de 1' Acad. d. scieus 1719). Cltara tomentosa 

 L. (FI. Suec. 1745). Ch ara tomentosa ß. ceratophylla Whlbg. 

 et Säve (Syn. Fl. Gotlil.). Chara látífolia Willd. Spec. 

 plant. 1805). Chara ceratophylla Wallr. (Comp. Fl. gerra. 

 1833). 



Kétlaki növény. Telepe erős, nagy kiterjedésű, 

 világos-sötétzöldszínű, ritkábban barnás színezetű ; 

 tiszta vagy többé-kevésbbó erősen inkrusztált. Gyak- 

 ran nagy kiterjedésű gyepeket alkot. A tengely hosz- 

 szú, vastag, hajlékony, erősen csavarodott s tökéle- 

 tesen bekérgezett ; a kéreg-sejtsorok száma kétszer 

 oly nagy, mint a sugarak száma ; a közép kéreg-sejt- 

 sorok erősen kiállnak, az oldali sejtsorok bemélyeszt- 

 vék, felülete tehát többé-kevésbbé barázdás. A közép 

 kéreg-sejtsorok isodiametrikus csomósejtjei vastag, 

 csaknem tojás dadalakú, röviden kihegyezett tüské- 

 ket alkotnak, melyek majd egyenként, majd párosan 

 ülnek a kéreg kiemelkedő élein. A tengely majd erö- 

 sebben, majd gyérebben ágazik el ; az ágak külön- 

 böző irányúak és miként a főtengely is, majd egye- 

 nesen felállók, majd felegyenesedők. Az internodiu- 

 mok többnyire hosszúak ; a csomók vastagok, külö- 



S 



