58 



nősen az alsók, melyek sugarakat már nem viselnek, 

 némelykor annyira duzzadtak rendkívül sok kemé- 

 nyítő tartalmuknál fogva, hogy kisebb bulbilláknak 

 látszanak. A csomókon keletkező melléksugarak két, 

 ritkábban három sorban helyezkednek el, többnyire 

 kicsinyek és a kéreg tüskéihez hasonlók. Egy-egy 

 noduson számra nézve 6 — 7 sugár keletkezik, több- 

 nyire hosszúra nyúltak, 4 — 6 tagúak, első interno- 

 diumaik kéreggel bírnak, végszelvényök 1 — 3 sejtü, 

 utolsó sejtje majd hosszabb, majd rövidebb, de min- 

 dig erősen kihegyezett csúcsban végződik. A suga- 

 rak nodusain a sugárkák köröskörül kifejlődnek, 

 számuk rendesen 5, csaknem valamennyi egyenlő 

 nagyságú és alakú, ámbár olykor a hátsók alakjukra 

 nézve eltérnek a mellsőktől ; többnyire hosszabbak 

 az oospóránál és, a mi e fajt jellemzi, rendkívül vas- 

 tagok, kihasasodtak, csúcsuk mindig kis hegyben 

 végződik. Az ivarszervek rendszerint a sugarak há- 

 rom első nodusán keletkeznek. Az antheridiumok 

 igen nagyok, egyenként vagy párosan fejlődnek. Az 

 oogoniumok nagyok, tojásdadalakúak, koronájuk 

 vastag, elálló csúcsokkal bír. Az oospóra sárgás, 

 barnászínű mész-köpenyréteggel bír, felületén 15 — ■ 

 16 gyengén kiemelkedő lécczel. Hossza G00 — 750 jx. 

 A lnm-ivarjellegű növények gyakoribbak, mint a 

 női telepek és utóbbiaktól külalakilag is kissé külön- 

 böznek, a mennyiben sugaraik többnyire rövidebbek 

 és befelé hajlók. 



Előfordul sós és édesvízi medenczékben, különö- 

 sen nagyobb tavakban és mocsarakban ; nagyobb 

 mélységben is jól tenyészik. Többéves. Ivarérett 

 telepeket már a tavasz végével találni. 



Formákban meglehetős gazdag faj. Braun sze- 

 rint megkülönböztethetni rövid ( brachyteles) és 

 hosszú végszelvényü (macroteles), rövidebb (mi- 

 croptila) és hosszabb sugárkájú (macroptila) stb. 

 formákat. 



Magyarországi termőhelye az irodalomban nincs 

 említve, pusztán Nymán conspectusában találjuk 

 rekeszjel között a Hungária nevet. Erdélyből egy 

 tőzeges mocsárból a Büdös mellől említi Schur 

 (Österr. bot. Zeitschrift. 1858., 1. Leonhardi : Die 

 bisher bekannten österr. Armlgw. 1864.) 



A rendelkezésemre álló gyűjtemények egyiké- 

 ben (in herb. Simonkai) igen szép Ch. ceratohpylla 

 példányokat láttam Pomogyról, hol a «Mexikó» 

 nevű majornál a Fer/o-tavában gyűjtötte Csató 

 1890-ben s Nitella mucronata név alatt küldte be. 



Chara contraria A. Bu. 



Hynoyinák: Chara foetida ß. contraria Coss et Germ. 

 (Introd. a la FI. d. Paris) < 'kara KirgMsorwn Gessing 

 (Linnsea 1834). Chara foetida var. moniliformis A. Br. 

 (Flora 1835) etc. CJiara contraria A. Br. (Schweiz. Char. 

 1S49). 



Egylaki növény. Telepe középnagyságú, világo- 

 sabb-sötétebb zöldszínü, ritkábban tiszta, többnyire 

 mészkéreggel bevont, néha nagykiterjedésű gyepeket 

 alkot. A tengely vékony, hosszúra nyúlt, egyenesen 

 felálló vagy többé-kevésbbé heverő. Mindig kéreggel 

 bír. A kéreg-sejtsorok gyakran szinte egyenlő fejlett- 

 ségűek, általában a közép sejtsorok csak gyengén 

 emelkednek ki, s ez a csaknem egyedüli fontos 

 ismertetőjel gyakran igen megnehezíti helyes meg- 

 határozását és megkülönböztetését a vele hasonló 

 külalakú és termetű Ch. foeiidátöl. Gyéren látni 

 rajta tüskeképleteket, a melyek többnyire csak a 

 tengely felső részében mint kisebb-nagyobb szemöl- 

 csök jelennek meg, ritkábban hosszabb tűalakú tüs- 

 kék, vagy épen a tengely átmérőjénél is hosszabbak. 

 Elég gazdagon ágazik el, anélkül azonban, hogy az 

 egyes telepek sűrű, bokros külsőt nyernének. Az 

 internodiumok többnyire hosszúra nyúltak, a cso- 

 mók távolabbra esnek egymástól, ezért a növény 

 termete a legtöbb esetben sugárnak mondható. A mel- 

 lék sugárkoszorút két sorban elhelyezkedő kisebb 

 sejtek alkotják, melyek néha a kéreg szemölcseihez 

 igen hasonlítanak. A sugarak száma 6 — 8, egy-egy 

 örvben 2 — 5 teljesen bekérgezett internodiumból, és 

 2 — 4 csupaszsejtü, majd hosszúra nyúló, majd rö- 

 videbb végszelvényből állanak. A kéreggel bíró tagok 

 csomói az ivarszervek hordozói. Bitkábban fordul- 

 nak elő telepek, melyeken a sugarak internodiumai 

 is kéregnélküliek, vagyis az egész sugár csupasz, a 

 mi általában véve a Ch. gymiwplnjlhín állandó 

 jelenség. A sugarak hossza a különböző formákon 

 különböző. A sugárkák csakis a sugárcsomó hasi 

 oldalán jutnak teljes kifejlődésre, számuk négy, 

 majd hosszabbak, majd rövidebbek az oospóránál, 

 egymásközt többnyire egyenlők ; a sugarak hátsó 

 oldalán mindenkor fejletlenek, inkább csak jelezvék 

 vagy legfeljebb apró szemölcsalakúak. Az antheri- 

 diumok nem nagyok, egyenként, ritkábban kettesé- 

 vel fejlődnek ; a felettök ülő oogoniumok hosszúká- 

 sak, hasonlólag hol egyenként, hol párosan fejlőd- 

 nek és mindig rövid, kis, tompacsúcsú, kevéssé 

 szétálló koronával bírnak. Az oospóra sötét-feketés, 



