23 



híven utánozza valamely magasabb rangú növény 

 testalkotását, addig a Chara-félék többsejtű telepe 

 szintén különböző életfeladattal biró részekre külö- 

 nül ; a Siphoneadí egyetlen egy sejtjének különböző 

 karélyain látjuk az egysejtű, nagy telep ilyetén ta- 

 goltságát, a Cbara-féléken ellenben már számos sejt, 

 a sejtcsoportok alkotják a telep egyes tagjait, a nél- 

 kül azonban, hogy a sejtek valami külön szövetté 

 csoportosulnának, sőt ellenkezőleg a telep összes 

 részeiben is feltatálhatni őket majd fejlettebb, majd 

 kevésbbé fejlett állapotban. Ez pedig igen fontos kö- 

 rülmény, mely teljesen megokolja, hogy a Chara- 

 testet ép oly igazi telepnek tekintsük, mint akár csak 

 a Siphonea?k testét, szabályos tagoltságát pedig ko- 

 rántsem oly értelemben vegyük, mint a magasabb 



rangú növények tagoltságát, hol mindig morfoló- 

 giailag ós anatómiailag is eltérő szerveket, neveze- 

 tesen gyökeret, szárat és levélképleteket vagy csak a 

 két utóbbit meg lehet különböztetni. A Chara-félék 

 telepén az egyes külön életfeladattal biró tagok csak 

 ágai egy hosszúra nyúlt többsejtű tengelynek, egé- 

 szen úgy mint p. o. Siphonesekon is az egyes tagok 

 csak karélyai egyetlenegy hatalmasan fejlődő sejt- 

 nek. Ezért a Chara-félék morfológiájában gyökér, 

 szár, levél stb. kifejezések, eredeti jelentőségeiket 

 figyelembe sem véve, még sajátos értelemben sem 

 használandók, hanem a telep egyes tagjainak jelö- 

 lése és megnevezése tisztán csak a természet nyúj- 

 totta sajátságok jelentőségére alapítandó. 



III. A CH ARATELEP SZAPORODÁSA. 



a) Ivartalan szaporodás. 



A Chara-félék ivartalan szaporodása főleg bulbil- 

 lák, ágelőtelepek és csupaszlábú ágak képzése által 

 történik, de végbe mehet teleposzlás utján is. Ez 

 utóbbi abban nyilvánul, hogy a tengely egyes ágai 

 valami külső hatás, vagy a főtengelynek hirtelen el- 

 halása következtében az utóbbitól egészen elválva 

 mint külön egyének tovább folytatják életműködé- 

 süket, miközben a talajt érő alsó nodusokból gyökér- 

 fonalakat is bocsátanak és így az anyanövényhez 

 hasonlóan a talajhoz nőnek. 



A csupaszlábú ágak, (8. ábra A, B) melyekről rö- 

 viden már volt szó, csekély mértékben átalakult kö- 

 zönséges oldalágai a főtengelynek; egy-egy noduson 

 rendszerint többes számban fordulnak elő ; főjelle- 

 gök azonban az, hogy alsó internodiumaik egészen 

 vagy részben kéregnélküliek s innen nevök is. 

 Némelykor a csupasz ág első csomójából ugyan kelet- 

 keznek kéregsejtsorok, de nem borulnak a csomó- 

 alatti internodiumra, hanem szabadon függnek le 

 eredésök helyéről és különváltan folytatják hossz- 

 növekedésöket egy egyszerű sejtfonál módjára. Más- 

 kor a csupaszlábú ágak alsó nodusai szintén hiányos 

 fejlettségűek, minek következtében a sugarak és 

 kéregsejtsorok képzésében is különböző rendellenes- 

 ségek állhatnak elő és ez ágak fejlődésök kezdetén a 

 legkülönbözőbb alakúak lehetnek. A mint azonban 



tovább nőnek, felső részökben a rendellenességek 

 mindinkább elmaradnak és utóbb csakis normáli- 

 san fejlett csomók és internodiumok jönnek létre, 

 vagyis rendes ágak fejlődnek, melyek újra normáli- 

 san elágazva, csakhamar újra szépen tenyésző, több- 

 szörösen összetett telepet létesítenek. Időközben az 

 áttelelt csomó, melyből a csupasz ágak erednek, egé- 

 szen szabaddá válik a már ilyenkor elkorhadt régi 

 tengely többi részeitől s ily módon a belőle fejlődő 

 friss telepek is egészen önállóvá lesznek. Az áttelelő 

 Chara-féléken e szaporodási mód nem ritka jelenség 

 s minthogy többnyire egy tengely több csomójából 

 keletkeznek az ily csupaszlábú ágak, még pedig 

 rendszerint többes számban, könnyen belátható, hogy 

 egyetlen egy áttelelő tengely elegendő, hogy belőle 

 az új vegetáczió beálltával az új telepek egész sora 

 létesüljön. 



Az ágelőtelepek, (8. ábra B) melyek különböző 

 eredésűek lehetnek, mégis legtöbbnyire csupaszlábú 

 ágak társaságában fejlődnek az áttelelő telepek nodu- 

 sain, ép azon módon létesítenek új Chara-telepeket, 

 mint a spórákból fejlődő előtelepek. Az ivartalan 

 szaporodás e neme sem ritka, olyannyira nem, hogy 

 kultúra alatt álló Chara-féléken nemcsak az áttelelt, 

 hanem még fiatalabb csomókból is fejlődhetnek 

 másodrendű- vagy ágelőtelepek. 



A bulbillák annyiban érdemelnek említést, az ivar- 

 talan szaporodásról szólván, hogy belölök valamint 



