számuk is kisebb az internodium alsó felén, mint a 

 felsőn, vagyis : a hol az internodium kérgét pusztán 

 egyféle középsejtsorok alkotják, ott az internodium 

 alsó felén a sugarak számánál eggyel kevesebb sejt- 

 sort találni, a hol pedig közép ós oldali sejtsorok 

 együttesen alkotják az internodium kérgét, ott az 

 alsó felén a sorok száma kettővel, illetőleg hárommal 

 kisebb a sugarak számánál. Ritkábban változik a su- 

 garak száma egy és ugyanazon tengely különböző 

 nodusain, a mi ha meg is történik, a kóregsejtsorok 

 száma is a szerint módosul. 



Az egyes kóregsejtsorok legtöbbnyire szorosan egy- 

 más mellé helyezkednek, ez által a tengely inter- 

 nodiumának hosszúra nyúlt sejtjét a kéreg minden 

 ponton elfedi (1. ábra C, D, E, F); a kéregsejtsorok 

 csak ritkán nem záródnak össze, hanem kis héza- 

 gokat hagynak magok között, melyekben azután a 

 tengely intern odialis sejtje fedetlen marad (1. ábra B); 

 de ez csak akkor történik, mikor a melléksejtsorok kép- 

 ződése hiányos. Megtörténik, hogy a teljesen össze- 

 záródó kéregsejtsorok még akkor is folytatják további 

 növekedésöket, mikor a tengely internodialis sejtje 

 többé nem nyúlik tovább, ennek következtében az- 

 után a kéreg helyenként az internodialis sejt felüle- 

 tétől elválik, összeteperedik, majd attól leválik és a 

 csupasz falát láttatja. 



A kéreg fejlődése alatt a középsejtsorok nodusai- 

 nak visszamaradó kis középsejtje többnyire szintén 

 kisebb-nagyobb változásoknak van alávetve ; min- 

 denekelőtt a tengely felületével párhuzamos faltól 

 két újabb, egy beljebb eső kis állandó, és egy kifelé 

 néző nagyobb leánysejtre oszlik. Az utóbbi vagy 

 szintén állandó sejtté alakul át és többé-kevésbbé a 

 kéregből kiemelkedve, kis dudort (szemölcsöt) ábrá- 

 zol, vagy meglehetős hosszúra nyúlva, áralakú tüs- 

 kévé alakul, vagy pedig vízszintes és merőleges 

 falakkal újra több leánysejtre oszlik, melyeknek 

 mindegyike csakhamar külön-külön hosszabb-rövi- 

 debb tüskévé növekszik. Előbbi esetben a tüskék 

 egyenként, ziláltan állanak a tengely internodiumá- 

 nak kérgén, az utóbbi esetben pedig megjelenésűk 

 csoportos. Jellemzi a tüskéket, hogy az internodium 

 felső felén fölfelé, alsó felén pedig lefelé irányulnak. 

 A hol a középsejtsor csomósejtjéből keletkező két 

 oldali sejt a melléksejtsorok képzéséhez nem járul, 

 ott azok is a kis középső sejthez hasonlóan visel- 

 kednek és szintén tüskéket alkotnak, minek követ- 

 keztében csoportjuk még gazdagabbá válik. 



A sugarak kérge (13. ábra A, B, C, D, E, F) a 



legtöbb esetben tisztán a sugárkák alapcsomójának 

 kifelé eső sejtjeiből veszi eredetét. A sugarak legalsó 

 internodiumát is az első csomón keletkező sugárkák 

 alapcsomóiból eredő kéregsejtsorok borítják pusz- 

 tán s csak néhol találhatók rajta alólról fölfelé növő 

 kóregsejtsorok is, melyek a sugári alapcsomó sejtjeiből 

 veszik eredetűket egészen úgy, mint a tengely kéreg- 

 sejtsorai. A sugár kéregsejtsorainak száma mindenkor 

 függ a rajta keletkező sugárkák alapcsomói kifelé 

 eső sejtjeinek számától ; mert ha egy ilyen sugárká- 

 nak alapcsomója két kerületi sejtű, akkor mindkettő 

 hosszanti irányban kinyúlik s míg az egyik fölfelé 

 irányul, addig a másik lefelé növekedik ; az előbbi a 

 sugárcsomó felett eső internodiumra simul, az utóbbi 

 ellenben a sugárcsomó alatt fekvő internodium be- 

 kérgezésére készül. Ha a sugár alapcsomójának négy 

 kifelé eső sejtje van, közülök kettő felfelé, kettő pe- 

 dig lefelé hatol; ha még több a sugár alapcsomójá- 

 nak kerületi sejtje, akkor is az egyik fele a felső, a 

 másik fele az alsó internodium bekérgezéséhez járul 

 hozzá. Minthogy a sugárkák a sugár csomóin nem 

 váltakozó gyűrűs állásúak, hanem a különböző no- 

 dusok sugárkái szigorúan egymás fölé, azaz egy 

 vonalba esnek, szükségkép a kéregsorok sem alter- 

 nálnak, hanem a sugár internodiumának közepe 

 táján mindig csúcsaikkal összeérnek, tehát mind a 

 fel, mind a lehágó kéregsejtek egy és ugyanazon vo- 

 nalba esnek és így elrendezésökben lényegesen eltér- 

 nek a tengely kéregsejtsorainak elhelyezkedésétől. 

 Nevezetes továbbá a sugarak kéregsejtjeire nézve, 

 hogy valamennyi hosszúra nyúlt hengeres sejt, hogy 

 kisebb korongalakú sejt köztük sohasem található, 

 tehát nálok a kéreglebenyek csomói teljesen hiány- 

 zanak és minthogy a tengely kérgében azok sejtjeiből 

 fejlődnek, azért rajtok egyrészt sem melléksejtsorok, 

 másrészt pedig sem papillák vagy tüskeképletek, te- 

 hát a sugarak internodiumain sem melléksejtsorok, 

 sem tüskék nem fejlődhetnek. Mindezek következté- 

 ben a sugarak kérge egészben véve csak egyféle 

 egyenes sejtsorokból épül, a melyek száma vagy a 

 sugárkák számának felel meg, vagy azok kétszerese 

 vagy többszörese. 



A tengely kéregsejtsoraira jellemző, hogy a ten- 

 gely internodiumával együtt balfelé irányuló csava- 

 rodás van, a mely kisebb és nagyobb fokú lehet ; 

 ritkábban a sugarak kéregsejtsorai sem egyenes fu- 

 tásuak, hanem szintén csavaros elhelyezkedésüek, a 

 mely ez esetben ellenkező irányú és csekélyebb 

 mérvű. A Charatelep tengelyének e jellemző saját- 



