62 



rendesen 5 — 6 tagúak, az alsó 1 — 3 tag jól fejlett 

 csomóktól határolt sugárkákat és ivarszerveket visel, 

 a többi pedig gyakran hosszura nyúló, többsejtű 

 végszelvényt alkot. Néha s nem is oly ritkán elő- 

 forduló eset az, hogy a sugarak első vagy legalsó 

 2 tagjának van ugyan kéregé, de a következő tag 

 vagy tagok, melyek még szintén ivarszerveket visel- 

 nek, már csupaszok ; ez jellemző vonás és a faj meg- 

 határozása ily esetekben nem is marad kétes. A su- 

 gárkák, lígy mint a Chara foetidán, csak a sugarak 

 mellső oldalán fejlödnek, a hátsókban csak mint kis 

 szemölcsök jelennek meg, vagy még gyakrabban 

 csak mint apró kis gömbalakú sejtek vannak jelezve. 

 Az ivarszervek egyenként vagy párosan fejlődnek a 

 sugarak alsó két vagy három csomóján; az antheri- 

 diumok középnagyságúak, kisebbek az oogoniumok- 

 nál. Az utóbbiak hosszúkás tojásdadalakúak, gyak- 

 ran csillagszerűleg szótálló rövid és tompacsúcsú 

 koronasejtekkel. Az oospórák barnásszínűek, felüle- 

 tükön 10 — 11 gyengén kiálló lécczel. 500 — 600 jj, 

 hossziiak. 



Előfordul sekély mocsarakban, tőzeges helyeken 

 s más álló vizekben. Egynyári, kedvező életviszo- 

 nyok között több éves is lehet. Kultúrámban több 

 éven át elég jól tartotta magát. Ivarérett telepek 

 már a tavasz végével jelennek meg. 



Formákban meglehetős gazdag faj. Általában meg- 

 szokás különböztetni igen rövid s fejletlen tüskék- 

 kel (f. subinermis) és erősebben fejlett, hosszabb, 

 egyenként álló tüskékkel bíró formákat (f. sub- 

 hispidae), a sugarak szerint elálló, összehajló és 

 visszagörbült sugarakkal biró formákat (f. diver- 

 gens, connivens et refracta) stb. Egy kiváló formája 

 a /'. Fontanesiana ABr. (sub. var.) ( = Chara squa- 

 mosa Desf. in Flora Atlant. 1800), mely kis bokros, 

 röviden tagolt teleppel bír s főleg azzal tűnik ki, 

 hogy a sugarak alsó internodiumai igen szélesek, 

 hengeralakúak vagy kihasasodók, az oogoniumok 

 pedig nagy koronával bírnak; a koronasejtek e for- 

 mán hosszabbak s tompa csúcsaikkal csillagszerűleg 

 terjednek szét. 



Chara gymnophyllát gyűjtöttem Budapest kör- 

 nyékén a Bakos mezején, még pedig /'. subinermist ; 

 szórványosan fordultak elő egyes kisebb növénykék 

 a nagy kiterjedésű Tohjpella -gyepek között. A ruzs- 

 bachi fürdő (Szepesm.) környékén nagyobb töme- 

 gekben fordul elő egy kisebb völgy mocsaras retjein 

 az erősen inkrusztált subinermis forma. A Gdnócz 

 (Szepesm.) mellett gyűjtött forma szép, világos, 



zoldszinü, meszkcreggel nincsen bevonva a f. subi- 

 nermis ABr. major connivens; sugarainak alsó 

 1 — 2 vagy három tagja egyes példányokon kéreg- 

 gel bír, a negyedik csupasz ; a kéreg e tagokon néha 

 hiányos is, a legtöbbeken azonban valamennyi tag 

 kéregnélküli. A Chara gymnophyllá-müí sajátságos 

 formáját találtam Bákosfalván egy kert kisebb víz- 

 medenczéjében (I. Tábla) ; nevezetes ez főleg azért, 

 mert szép, sugártermetű tengelyének internodiumain 

 helyenként a középsejtsorok és nem az oldali so- 

 rok emelkednek ki, melyek gyengébb fejlödésüek. 

 E forma tehát átmeneti alak a Chara contraria 

 gymnophylla formájához. Sugarai hosszúak, egészen 

 még legalsó tagjaikon is csupaszok ; az ivarszervek 

 jobbára u 2 noduson foglalnak helyet; az oogonium 

 nagy, csillagszerűleg szétterjedő, tompa csúcsú ko- 

 rona sejtekkel bír; a sugárkák egyes nodusokon ki- 

 sebbek az oospóránál, másokon jóval kétszer is 

 nagyobbak, mint az oospóra. A mellék sugárkoszorú 

 többnyire megszakított, hiányos kisebb sejtektől al- 

 kotva; kultúra alatt is megtartotta eredeti saját- 

 ságait. 



A rendelkezésemre álló gyűjteményekből két, 

 eddig még nem közölt magyarországi termőhelyet 

 említhetek ú. m. Balaton-füred környékét és Buda- 

 pestnek délre eső vidékét. Első helyről való a f. lener- 

 rima, condensata («in pratis turfosis pagi Aracs 

 leg. Simonkai» 1873); az utóbbi helyen pedig elő- 

 fordul a /'. tenerior és /'. crassior («ad Pesthinum 

 versus Soroksár leg. Simonkai» 1873). Mind a há- 

 rom formát Braun határozta meg. (Herb. Simonkai). 



Chara foetida A. Bh. 



Synonymák : Equisetum foetidum sub aqua repens C. 

 Bauh. (Proclr. 1023). Hippwris foetida Dillen. Charamajor 

 subcinerea fragilis Vaill. (Act. Paris 1719). Vitara funicu- 

 laris Thuill. (FI. cl. Paris 1799). Chara batrachósperma 

 Thuill. (ti. o.). Chara papülata Wallr. (Tract. d. Chara 

 Algarum gen. Ann. bot. 1815). Chara vulgaris ( L. ex. p.) 

 Wallr. (u. o.) Chara montana Schleich (Catal. ti. 1821). 

 Chara vollabents Ag. (Syst. Alg. 1824). Chara longibracteata 

 Kütz. (in Reichen!). Fl. germ. excurs. 1830). Chara stricta 

 Kütz. (in Flora 1834). Chara refracta Kütz. (u. o.) Chara 

 atrovirens Lowe. (Novit, fl. Mader. in Transact. of the 

 Cambrigd phil. soc. 1843). Chara capensis E. Meyee ex. p. 

 (Prlanzengeogr. Dociun. in Flora 1843). Chara pleiospora 

 Gant. (Die bisher bek. österr. Char. 1847). Chara polys- 

 perma Kütz. (Sp. Alg. 1849). Chara crispa Wallm. (Försök 

 tili en syst, uppställning af. växtfamiljen Char. 1853). 

 Chara sphagnoides Wallm. (u. o.) Chara coarctata Wallm. 

 (u. o.) Chara gallioides Grke. (Fl. v. Halle 1856). Chara 

 seminuda Kütz. (Tab. Phyc. 1857). Chara chilensis Kütz 

 (u. o.) stb. Chara foetida A. Br. (in Flora 1835). 



