63 



Egylaki növény, rendkívülien változó teleppel; 

 többnyire szürkés-zoldszinű vagy barnás-zöld, igen 

 ritkán tiszta, világos zöldszinű. Majd erősebben, 

 majd gyengébben inkrusztált és a szerint nagyobb 

 vagy kisebb mértékben törékeny. Ritkábban találni 

 egyes növények telepét, hanem többnyire számos 

 telep nagykiterjedésű gyepeket vagy esetleg kisebb- 

 nagyobb fészkeket, tömegeket alkot. A tengely 

 középnagyságú, inkább vékony, mint vastag, majd 

 merev, egyenesen felálló vagy heverő, felegyenesedő 

 és utóbbi esetben nem ritkán a szomszédos tenge- 

 lyekkel és ágakkal összevissza kuszált. Bekérgezése 

 tökéletes, a kéregsejtsorok száma kétszer annyi, 

 mint a sugarak száma ; a középsejtsorok gyengéb- 

 ben vannak fejlődve, mint az oldali sejtsorok, miért 

 is az utóbbiak jobban kiemelkednek a tengely fe- 

 lületén. Gyakran mind a kétféle kéregsejtsor csak- 

 nem teljesen egyenlő fejlődési!, ügy hogy ilyen- 

 kor igen nehéz, sőt némely esetben lehetetlen biz- 

 tosan megállapítani, vájjon a kérdéses növény Ch. 

 foetida vagy Ch. coatraria-e, mert külalakilag és 

 egyéb tekintetben is ehhez áll legközelebb, sőt az 

 utóbbin sem épen ritka eset, hogy a kéregsejtsorok 

 csaknem egyformák és a közép sejtsorok sem emel- 

 kednek ki. Ilyenkor rendesen más, alárendeltebb 

 jellemző tulajdonságok felderítéséhez látunk (pl. az 

 oospórák behatóbb vizsgálásához), ezek azután a 

 döntők, és ha ezeket sem állapíthatjuk meg bizto- 

 san, vizsgálatunk eredményét kétesnek kell tekin- 

 tenünk mindaddig, a míg más alkalom adtakor a két 

 faj közötti különbségek egyikét a kérdéses növényen 

 fel nem találjuk. Tüskék a Chara-foetida tengelyén 

 gyéren vannak, legtöbbnyire csak jelzik a közép 

 kéregsejtsorok gyengén vagy erősebben szemölcs- 

 szerűleg kiemelkedő, isodiametrikus nodussejtjei. 

 A tipikus foetida alakokon a tüskék mindig a ten- 

 gely barázdáiban állanak s ez a fajra jellemző, a 

 Chara contrariá-n, mint említve volt, a tengelynek 

 kiemelkedő élein foglalnak helyet. A Ch. foetida 

 tengelye többnyire gazdagon ágazik el, az egyes 

 ágak minden tekintetben megegyeznek a főtengely- 

 lyel. Az internodiumok majd hosszúra nyúltak, 

 majd igen rövidek ; erre nézve a változatosság igen 

 nagy. A melléksugarak többnyire gyengén fejlődtek, 

 két sorban foglalnak helyet a nodusok körül. A su- 

 garak száma egy-egy noduson G — 10 között ingado- 

 zik, de többnyire 8 ; különböző fejlődésüek, majd 

 igen rövidek, majd igen hosszúak, vagy hegyes szög 

 alatt állanak el a tengelytől vagy tobbé-kevésbbé 



ahhoz simulnak vagy egészen elbajlanak tőle stb. 

 Nodusainak száma 2 — 5 között változik, a jól kifej- 

 lett nodusoktól batárolt tagok mindig tökéletesen 

 bekéi'gezettek s fokozatosan rövidülnek; a sugarak 

 vógszelvényét 9 — 4, többnyire hosszúra nyúló sejt 

 alkotja, közülök a legutolsó majd igen rövid, majd 

 az előző sejtekhez hasonlólag hosszúra kinyúló. 

 A sugárkák épen úgy, mint a Ch. contrariá-n csak 

 a sugarak hasi oldalán fejlődnek ki teljesen, a suga- 

 rak háti oldalán többnyire csak mint alig emelkedő 

 szemölcsök maradnak hátra. A hasi oldalon levő és 

 az ivarszerveket környező sugárkák viszonylagos 

 hossza szintén nagyon változik a különböző formá- 

 kon, vagy hosszabbak az oospóránál vagy rövideb- 

 bek stb. Az ivarszervek egyenként vagy párosan, 

 ritkábban hármasán is fordulnak elő a sugarak no- 

 dusainak hasi oldalán. Az antheridiumok közép- 

 nagyságuak, kisebbek az oogoniumoknál ; az utób- 

 biak hossziikásak, rövid, tompacsúcsú koronával 

 bírnak. Az Oospora legtöbbnyire sötét barna, igen 

 ritkán feketeszinű, tojásdadalaku, mószköpenyréteg- 

 gel bír, felületén 11 — 14, kevésbbé élesen kiemel- 

 kedő spirális lécczel. Hossza 440 — 550 (jl. 



A Chara-foetida a legközönségesebb s legelterjed- 

 tebb Chara- faj ; álló és lassan folydogáló vizekben 

 egyaránt előfordul ; nagyobb tavakban és mocsarak- 

 ban csak a víz szélén találni, általában a sekélyebb 

 vizek fenekét vonja be, mint p. o. kisebb mocsara- 

 kat, réti források lefolyását, árkokat, tőzeges pocso- 

 lyákat stb. Utóbbi helyeken gyakran vízzel sincs 

 borítva, hanem a levegőn szabadon tenyészik, de 

 ilyenkor rendesen igen erősen inkrusztált. A külön- 

 böző termőhelyek természete szerint egy éves vagy 

 többnyári. Ivarzási ideje májustól októberig tart. 



Formákban leggazdagabb Chara-faj ez. Vala- 

 mennyi Braun megállapította nomenklatúrája, a 

 telep jellemző sajátosságaitól kapja elnevezését. 

 Itt csak a legközönségesebbeket említem ; a te- 

 lep nagyságát megkülönböztetve, van /'. major, 

 /'. minor és /'. pumilla, vastagsága szerint van f. 

 robuslior és /'. tenella; az internodiumok fejlettsé- 

 gét tekintve van /'. elongata, f. condensata és /'. 

 laxa; az inkrusztáczió szerint f. incrustata, f. sub- 

 munda és f. mundo. ; a kéregsejtsorok minéműségét 

 tekintve van vagy f. aequistriata, csaknem egyenlő 

 kéregsejtsorokkal vagy /'. vulgaris, melyen az oldali 

 sorok gyengén, de határozottan emelkednek a ten- 

 gely felületén és /'. rudis, melyen az oldali sejt- 

 sorok oly erősen emelkednek ki, hogy a közép sejt- 



