65 



gens A. Br. (f. vulgaris), Ó-Budán Aquincum, 

 Rákoson Budapest környékén. 



15. /'. subhispida A. Br. microptila clausa A. Br. 

 (f. clausa), Ó-Budán réti árokban a római fürdő 

 közelében. 



A rendelkezésemre álló gyűjteményekben meg- 

 nevezett s eddig nem ismertetett termőhelyekről 

 következő formák találtattak : 



f. munda, f. subinermis longibracteata stricta, f. 

 subinermis longibracteata suhmunda, mind a három 

 Villány környékéről {Baranya-megye, leg. Simonkai 

 1873.), /'. subinermis longibracteata Tomaj (Zala 

 m. ad. pag. Badacsony, leg. Simonkai 1873.), f. subi- 

 nermis brevibracteata Budapest (ad. Békásmegyer, 

 leg. Simonkai 1873.), f. subinermis longibracteata 

 condensata Hereszd (Veszprém m., leg. Simonkai 

 1873.), f. subinermis longibracteata elongata Somos- 

 Ujfalu (Nógrád m , leg. Simonkai 1873.), /'. subiner- 

 mis longibracteata divergens Balatonfüred (Zala 

 m. leg. Simonkai 1873.), f. subinermis longibrac- 

 teata divergens Váralja (Tolna m., leg. Simonkai 

 1873.) környékén. Mind in herb. Simonkai és vala- 

 mennyit Braun határozta meg. Ezen kívül magam ha- 

 tároztam meg a : /'. subhispida macroteles elongata t 

 (Nagyvárad m. Pecze-Szőló's és Szt.-Márton közt 

 1876-ban, leg. Simonkai), f. subinermis longibrac- 

 teata elongatá-t (Kolozsvár a « Tekintővölgy » -ben 

 1878, továbbá Bogdáni/ és Túra közt Szabolcs- 

 megyében, úttal átvágott mocsárban és Nagyvárad 

 mellett Pecze-Szőló's felé 1877., leg. Simonkai); f. 

 subinermis longibracteata laxior refraclá-t (Nagy- 

 várad m. 1876., leg. Simonkai), f. subinermis, longi- 

 bracteata, laxior-t (Kolozsvár Szt.-János-kút felé 

 1878., leg. Simonkai), f. subinermis longibracteata 

 condoisatá-t (Kolozsvár a «Malomvölgy »-ben 1878. 

 leg. Simonkai) és f. subinermis longibracteata stric- 

 tá-t (Kolozsvár Szamosfalva közelében 1878. leg. 

 Simonkai) (ezek is mind Simonkai gyűjteményében). 

 Szegszárd vidékén is előfordul a Chara foetida, még 

 pedig a f. subhispida macroteles condensata (leg. 

 Hollós 1890.). A magy. Nemzeti Múzeumban van 

 közelebbről meg nem határozott Ch. foetida a Ba- 

 kosról, Budáról, Felső- Tárkony vidékének mocsa- 

 rából (utóbbi helyen Vkabélyi gyűjtötte 1868-ban) és 

 Borsek f? Borszék) környékéről. (Kotschy gyűjtése). 



Chara crassicaulis Schleich. 



Synonymák : Chara foetida var. crassicaulis A. Be. (in 

 Ann. sc. nat. 1834). CJiara vulgaris var. crassicaulis Kütz 



(S2)ec. Alg. 1849). Chara longibracteata var. crasácaulis 

 Wallm. (Characese 1833). Chara crassicaulis Schleich (Cat. 

 plant. Helv. 1821). 



Egylaki növény, mely mintegy átmenet a Ch. 

 foetiilától a Chara hispidához, a mennyiben telepe 

 ez utóbbiénál általában valamivel kisebb, az előbbi- 

 nél azonban erősebb és nagyobb. Többnyire erősen 

 inkrusztált s akkor többé-kevésbbé törékeny ; zöldes- 

 barnás vagy szürkészöldszínü, nagyold), kisebb gye- 

 peket alkot. Tengelye vastag, erősen barázdált, majd 

 mereven felálló, majd — különösen sekélyebb ter- 

 mőhelyeken — a talajra terülő s felegyenesedő. Elég 

 gazdagon ágazik el; internodiumai majd hosszab- 

 bak, majd rövidebbek, tökéletesen bekérgezettek ; az 

 oldali sejtsorok mindig igen erősen ki vannak fej- 

 lődve, s a közép sejtsorok barázdái fölé emelkednek. 

 A tüskék, mint a közép sejtsorok csomóiból kiemel- 

 kedő képletek, tehát a barázdákban foglalnak helyet, 

 egyenként jelennek meg s ebben tér el e faj a his- 

 pidától, — vastagok, tompacsúcsúak és majd hosz- 

 szabb, majd rövidebbek. A melléksugárkoszorú két- 

 soros s mindig erősebb fejlettségű, mint a Ch. foe- 

 tidáé. A sugarak száma a vastag nodusokon 8 — 9, 

 erősek, 3 — 5 bekérgezett tagból és 2 — 3 sejtű csu- 

 pasz végszelvényből állanak ; az egyes tagok a sugár 

 csúcsa felé mindinkább keskenyednek; ez is jellemző 

 e fajra nézve, mert a Ch. foetidától főleg ezzel, és a 

 sugártagok nagyobi) számával tér el. Sugárkák a 

 sugarak összes csomóin fejlődnek, még pedig körös- 

 körül, nem úgy, mint a Ch. foetidán, a hol a hátsó 

 sugárkák mindig fejletlenek vagy legfeljebb kissé 

 kiálló szemölcsök alakjában jelennek meg. A suga- 

 rak hasi oldalán levő sugárkák rendszerint hosszab- 

 bak az oospóráknál, a sugarak háti oldalán kelet- 

 kezők jóval rövidebbek. Az antheridiumok kisebbek 

 az oogoniumoknál, egyesével, ritkábban párosával 

 láthatók a sugarak alsó csomóinak hasi oldalán. 

 Az oogoniumok mind alakjukra, mind nagyságukra 

 nézve a Ch. foetidáéval csaknem teljesen megegyez- 

 nek. Az oospórák tojásdadalakúak, barnásszínűek, 

 felületükön 12- — 13 gyengén kiemelkedő lécczel. 

 Hosszuk 520—620 [x. 



Álló és csendesen folydogáló, sekélyebb vizekben 

 fordul elő, mélyebb vizekben ritkán tenyészik, de ha 

 igen, akkor kitartó, többnyári, különben egynyári 

 növény. Ivaros telepeket már májusban is találni. 



Legnevezetesebb formái a tüskék és sugárkák mi- 

 neműsége szerint kapják elnevezésűket, p. o. /'. sub- 

 hispida, f. macrophylla sth. 



Filarszky, Chara-félék. 



