66 



A Ch. crassicaulis magyarországi termőhelyről az 

 eddigi irodalomban nincs ismertetve. 



A f. subinermis brachyphylla A. Br. Budapest 

 környékén a római fürdő (azelőtt puskaporos malom) 

 és a «Krempel- malom» közelében tenyészik egy réti 

 árokban. 



Ohara horrida Wählst. 



Synonymák : Ohara hispida ß. hon ida Whlbg. (Flor. Suec. 

 1824). Chara baltica var. fastigiata Wallm. (Försök tili en 

 systemat. uppställning af växt familjen Characeae 1853). 

 Chara horrida Wahlstedt (Monogr. öfver Sveriges ocb Nor- 

 ges Characeer 1875). 



Egylaki, nagy telepít növény. A Ch. hispidához 

 külalakilag felette hasonló, de mindig tiszta zöld- 

 szinti, s vagy egészen ment az inkrusztácziótól, vagy 

 csak csekély mórtékben inkrusztált. Tengelye vastag, 

 megnyúlt, sugártermetű, egyenesen felálló, gyéren 

 elágazó, csaknem egyszerű ; internodiumai hosszúk, 

 csavarodottak; kérgök a Ch. hispidáéhez hasonló; 

 a kéregsejtsorok száma kétszer akkora, mint a suga- 

 rak száma ; a közép és oldali sejtsorok csaknem 

 egyenlő fejlettségűek, ezért az utóbbiak csak gyen- 

 gén emelkednek ki a tengely felületén és nem igen 

 barázdálják ; a közép sejtsorok nodusaiból hosszú, 

 hegyes tüskék erednek, mindig többes számban, 

 csoportosan, minek következtében a tengely felső, 

 még kevésbbé hosszúra nyúlt tagjait sűrűn bevon- 

 ják. A melléksugárkoszorút kétsoros, hosszú, fel- és 

 leirányuló sejtek alkotják. A sugarak száma 7 — 10 

 egy-egy csomón, igen hegyes szög alatt állanak el a 

 tengelytől, ugy hogy csaknem egyenesen felállók ; 

 7 — 9 tagúak, az utolsó, vagy két utolsó sejt rövid, 

 csupasz végszelvénnyel, a többi mind kéreggel bír 

 és jól kifejlett csomókkal határolt. A sugárkák a 

 sugarak összes csomóin köröskörül csaknem egyenlő 

 mértékben fejlődnek ; a sugarak hasi oldalán lévők 

 mindig hosszabbak az oospóráknál és a hátsók is 

 alig rövidebbek a mellsőknél ; valamennyi felette 

 hasonlít a tengely tüskéihez, úgy nagyságra, mint 

 alakra nézve. Az ivarszervek a sugarak alsó 2 — 3 

 nodusán találhatók , rendszerint egyesével ; az 

 antheridiumok kisebbek az oogoniumoknál ; az 

 oogoniumok hosszúkásak ; a koronasejtek csúcsaik- 

 kal többé-kevésbbé összezáródnak. Az oospórák 

 feketés barnaszínűek, felületükön 11 — 12 gyengén 

 kiemelkedő spirális lécczel ; körülbelül 900 ;x. hosz- 

 szúak. 



Álló, sekélyebb vizekben tenyészik s úgy látszik, 



egyéves növény. Ivarérett telepeket csak nyáron 

 találni. 



A sugarak minemüsége szerint van /'. maeropfnjlla, 

 f. brachyphylla, f. stricta, etc. Az internodiumok 

 hosszát tekintve van f.elongata, f humilior stb. 



Csak egy ízben találtam Budapest környékén a 

 római fürdő (az előtt puskaporos malom) közelében 

 egy kis, mélyebb vízzel egészen teli árokban a f. eloa- 

 gata macrophylla strictá-t. 



Chara hispida L. 



Synonymák: Chara major caxdibus spinosis Vaill. (Act. 

 1719). Chara caule fragili spinosa Haller (Histor. stirp. 

 ináig;. Helv. 1768). Chara hispida et tommtosa Willd. (Spec. 

 plant. 1805). Chara hispida var. major Whlbg. (Flor. Suec. 

 1824). Chara hispida ß. corticata Hartm. (Skandináv. FI. 

 1846). Chara spinosa Rupr. (Symb. ad histor. et geogr. 

 Plant Ross 1846). Chara hispida Linné (Flor. Suec. 1745). 



Egylaki növény. Az európai Chara-félék között 

 a legnagyobb teleppel bír, egyes formái ritkábban 

 középnagyságúak ; világos sötétzöldszinű, legtöbb- 

 nyire szürkés vagy barnászöldszínű, rendszerint erő- 

 sen inkrusztált, de nem merev növény. Gyakran nagy 

 kiterjedésű laza gyepeket alkot. A tengely igen vas- 

 tag, erősen csavarodó, egyenesen felálló, legtöbb- 

 nyire azonban felegyenesedő ; gyérebben ágazik el. 

 Hosszú internodiumai teljesen bekérgezettek, a ké- 

 regsejtsorok száma kétszer akkora, mint a sugaraké. 

 Az oldali sejtsorok csak gyengén emelkednek a kö- 

 zépsejtsorok fölé, általában mindkettő egyforma 

 erős fejlettségű. Tüskék nagy számban vannak a kö- 

 zépkéregsejtsorok csomóin, rendszerint csoportosan 

 képződnek, majd igen hosszúak, majd rövidebbek, 

 de mindig keskeny tűalakúak és hegyes csúcsban 

 végződnek. Az erős, vastag csomókon a melléksuga- 

 rak hatalmas kétsoros koszorút alkotnak, egyes sejt- 

 jei szintén hegyes csúcsúak. A sugarak igen hosz- 

 szúak, szintén erősek, vastagok, egy-egy noduson 

 9 — 10 jelenik meg, majd ívesen a tengely felé haj- 

 lanak, majd egészen visszahajlottak ; 7 — 9 tagúak, 

 alsó 5^-7 tagjok teljesen bekérgezett és jól kifejlett 

 nodusoktól határolt, a többi 1 — 4 tag majd hosz- 

 sziíra nyúlt, majd rövidebb, csupasz végszelvényt 

 alkot. A sugarak valamennyi csomóin köröskörül 

 sugárkák fejlődnek, de rendesen a hátsók valamivel 

 kisebbek, mint a mellsők ; mind keskeny és hegyes 

 csúcsban végződik. Az ivarszervek gyérebben fordul- 

 nak elő, többnyire csak a sugarak alsó csomóin fejlőd- 

 nek egyenként, igen ritkán páros számmal. Az anthe- 

 ridiumok aránylag kicsinyek ; az oogoniumok nagyok, 



