26 Torbjørn Gaarder 
2. Natronlutopløsning. 
180 gram natrium e natrio opløses i omtrent 300 cc destilert 
vand. Hertil sættes en opløsning av 50 gram kemisk ren jodkalium 
og det hele fortyndes til 500 ce. 
3. Saltsyreoplosning. 
3 dele koncentrert saltsyre blandes med en del destilert vand. 
4. Natriumthiosulfatoplosning. 
Om tilberedning og indstilling av oplosningen se nedenfor. 
5. Stivelsesoplosning. 
4 gram stivelse utrøres i litt koldt vand til en tynd grøt og 
tilsættes 500 cc kokende destilert vand. Kokningen vedvarer nogen 
minutter, til opløsningen blir klar. Dersom man vil ha en for læn- 
gere tid holdbar opløsning, bør den efter avkjøling filtreres ned i 
smaa flasker som (efter forslag av STokxs) blir stillet i vandbad til 
flaskehalsen og ophetet i to timer. Gjennem denne sterilisation 
holder opløsningen sig like god maanedsvis. I flaskene sættes korker 
som er sterilisert ved at føres gjennem en flamme. Zulkowskys i 
vand opløselige stivelse er udmerket, og opløses hurtig i koldt vand 
uten kokning. 
For alle de anvendte reagenser saavelsom for den undersøkte sjø- 
vandsprøve gjælder, at de ikke maa indeholde stoffe som reagerer 
slik at jod utskilles eller bindes. Derved blir nemlig den utskilte 
jod et feil maal for det i sjøvandsprøven opløste surstof. Hvad det 
undersøkte sjøvand angaar maa det saaledes være forholdsvis godt 
ventilert og ikke indeholde større mængder av f. eks. sulfider og 
nitriter. Ved de undersøkelser jeg har foretat over anorganiske 
kvælstofforbindelser i fjordvandet er imidlertid altid saa minimale 
mængder salpetersyrling paavist, selv der hvor vandmasserne har 
stagnert en tid, at salpetersyrlingen overhodet ingen indfly- 
delse har hat paa surstofbestemmelserne. 
De reagensvæsker som anvendes maa alle hver for sig under- 
søkes paa følgende maate: 5 cc fortyndes med destilert vand til 
omtrent 100 cc, hvortil sættes litt saltsyre og jodkalium. Tilsættes 
nu 2 cc stivelsesoplosning, maa ingen blaafarvning — som viser at 
jod er utskilt — finde sted. 
De almindeligst forekommende forurensninger, som bevirker 
dette er: I mangankloryr jern, i etsnatron nitriter og sulfiter, i 
saltsyre frit klor, i jodkalium jodater (kfr. f. eks. TREADWELL: 
Analytische Chemi. Bd. ID). 
