36 Torbjørn Gaarder 
vandstof. Strengt tat er dette ikke rigtig, da stagnerende sjøvand 
ogsaa kan indeholde sulfiter, nitriter og andre let oxyderbare for- 
bindelser. Men i de fleste tilfælder er forekomsten av slike stoffe 
saa minimal at deres jodforbruk kan sættes ut av betragtning. 
For at beskytte det opløste svovlvandstof mot oxydation av 
luftens surstof er man gaat frem paa følgende maater: Lebedinzeff 
anvendte (30, s. 421) ,eine dicht schliesende Glasflasche mit Vor- 
richtung gegen Oxydation des Schwefelwasserstoffs durch den Sauer- 
stoff der Luft“ uten nærmere at nævne hvori beskyttelsen bestod. 
Helland-Hansen benyttet (16, s. 14) til avmaaling av et be- 
stemt kvantum sjøvand et apparat, hvori luften var fortrængt ved 
hjælp av kulsyre (utviklet i en Kipp's flaske). Derpaa blev sjø- 
vandet tappet ned i titrerkolben, som ogsaa var fyldt med kulsyre. 
Fox sier (8, s. 23) at han fik nøiagtige resultater ved at an- 
vende følgende fremgangsmaate: I en kolbe paa 500 eller 1000 ee, 
hvis volum var kjendt blev et nøiagtig volum 777 Jodopløsning av- 
maalt. I almindelighet fandt han at 5 ee var nok selv for 1000 ee 
sjøvand. Paa samme maate som ved tapning av vand til surstof- 
bestemmelse blev vandet ført fra vandhenteren gjennem en gummi- 
slange med glasrør ned under overflaten av jodopløsningen. Det i 
sjøvandet opløste svovlvandstof kom derved i direkte kontakt med 
jodet og reagerte øleblikkelig. Først naar kolben gik fuld blev 
tilførselen stoppet. Det jod som ikke var opbrukt av svovlvandstof 
titrertes tilbake med > tiosulfatopløsning. 
Denne fremgangsmaate er meget enkel; men man er vistnok 
først paa den sikre side, naar kolben er fyldt med kulsyre. Det 
er da let at gaa frem paa følgende maate: En 1000 cc kolbe, 
hvori er anbragt merke for 500 ce, fyldes med kulsyre fra et 
Kipp's apparat. I kolben avmaales overskud av 777 Jodopløsning 
(a ec). Derpaa indfores sjovand fra vandhenteren omtrent til 500 
cc-merket og det jod som er tilbake titreres med => tiosulfat (b ee). 
Bringes nu kolbeindholdet i en mensur og viser d cc, er sjøvandets 
. volum V=d — (a+b). Beregningen av antal cc svovlvandstof 
(av 0° og 760 mm tryk) opløst i 1000 ce sjøvand utføres paa fol- 
gende maate: 
Jodopløsningen (som er av omtrent 777 styrke) indstilles med 
den f : ;% normale tiosulfatopløsning. Hvis 1 ec jodoplosning = e ce. 
tiosulfatopløsning, er der i titrerkolben avmaalt jod ekvivalent 
a-e cc tiosulfatopløsning. Naar svovlvandstoffet har reagert er der 
tilbake jod ekvivalent b cc tiosulfatopløsning. Altsaa var der i 
