1 
' a 
= A 
De vestlandske fjordes hydrografi 59 
kurvene for surstofmængde og surstofprocent jevnt, og nærmer sig 
nu som før sine nulværdier i omtrent 60 meters dyp. Den største 
surstofmængde blev fundeti 5 meter, hvor vandet som følge av vaar- 
flommen var meget litet salt (1.09 °/oo). Helt ned til omtrent 15 
meter var surstofprocenten større end 100, med maksimumsverdi i 
10 meter. 
Denne store surstofmængde i brakvandslaget er stadig paatruffet. 
,Overmætningen* 110 meter var antagelig bevirket av phytoplankton. 
%02:0 10 20 30 40 50 60 70 80 90 100 110 120 
på 5 7 8 
] if 
ecO,: O 1 2 3 
b = = 
22 eee 
eee eH eH 
|, kid 
oS Ann 
a 
I 
Kio, 10: Mofjord *% 1913. 
Mofjord er i det hele tat ikke rik paa plankton, som bare findes 
i de øvre lag mellem 1.5 og 60 meter. Den største planktonmængde 
paatræffes mellem 1.5 og 30 meter; men herfra avtar den sterkt 
nedover mot 60 meters dyp, hvor liv omtrent ikke findes (44, s. 9). 
NORDGAARD setter dette i forbindelse med den litet utprægede ver- 
tikaleirkulation i Mofjord. 
_ Sidste gang gasforholdene blev undersøkt var 23 september 
1913 (se fig. 10). Ogsaa nu var fordelingen den samme som om 
vaaren. Nulgrænsen laa i omtrent 60 meter. Surstofprocenten var 
større end 100 ned til en dybde av 10—15 meter. I 60 meter var 
der meget smaa mængder surstof og spor av svovlvandstof blev paa- 
vist. Fra denne dybde tiltok svovlvandstofmængden jevnt nedover 
mot bunden. I 200 meter var der 2.01 ec svovlvandstof pr. liter. 
Gasforholdene er saaledes meget litet foranderlige saavel med 
aarstiden som fra aar til aar. 
