De vestlandske fjordes hydrografi 73 
tragter følgende tabel over temperatur, saltgehalt og tæthet i 
kulpen den 26 mars og 29 august 1913. 
| 
Fl 26/, 1913 | 2. 1913 ; 
2 S% | Ge eve SO ot 
| | | | 
Om | | Mo bs, 98:52 21.01 | 
] Hon 25.91 | 20.52 | | | | 
5 dope eB Ope. Oe. Beg BOI EEE 
10 PA det 28.63 ro JG Taben 31.09 | 73 | 
15 | use 56 .93 | 
20 486 | 29.47 93.33 | 10.68 Hye Gi | 
30 5.12 30.08 23.80 | 10.61 .56 | .20 
40 Dad 90518 23.88 | 10:50 .70 | 315 | 
Det karakteristiske forløp av isoplethene i tiden august— ok- 
tober 1913, er altsaa et tegn paa at en fornyelse av vandmasserne 
har fundet sted. 
Det er ikke altid at denne fornyelse kan stadfæstes saa skarpt 
ved hjælp av temperatur og saltgehalt som i dette tilfælde. Ofte 
skal der bare en meget liten forandring i temperatur eller saltgehalt 
til for at bevirke en slik fornyelse. Ved hjælp av isoplethenes 
forløp er man da istand til at avgjøre om nye vandmasser har er- 
stattet de gamle, ikke bare i indelukkede, men ogsaa i mere 
aapne fjorde. 
Allerede i begyndelsen av november 1913 viste vandet i de 
dypere lag, fra 20 meter og tilbunds tydelige tegn paa stagnation. Det 
er merkelig at surstofmængden kan avta saa hurtig i saa kort tid. 
Vi kan vanskelig tro, at det udelukkende skyldes dekomposition av 
de fra overflaten synkende organiske partikler. En forklaring kunde 
være, at der gjennem Strømme var kommet en større fiskestim ind 
i kulpen og at det er den som har forbrukt en del av surstoffet. 
Den mest rimelige aarsak til det hurtige surstofforbruk er antagelig 
selve den proces at vandet fornyes, idet det indstrømmende vand blir 
blandet med endel av det stagnerende. Overalt i Nordaasvandet er 
bunden dækket av et bløtt mudderlag, som for største delen bestaar 
av organiske plante- og dyrerester. Ved de strømninger som op- 
staar under fornyelsen vil vel en del av mudderlaget hvirvles med 
rundt i vandmasserne. Og da de fine mudderpartikler synker meget 
langsomt, vil de paa sin tilbaketur mot bunden forbruke adskillig 
surstof. 
pi 
