82 Torbjørn Gaarder 
nogen større grad d. 12 novbr. (se fig. 38). Det var ogsaa tilfælde 
i kulpen ved Skjold (se fig. 39 og fig. 40). Derimot viser surstof- 
kurven i fig. 41, d. 30. aug. 1913, at en fornyelse av vandmasserne 
hadde fundet sted og at gasfordelingen var den samme som i kulpen 
ved Marmorøen. Ogsaa inderst i Fjøsangerbugten var der d. 31 aug. 
%0,: loo 110 120 (30 %0;:50 60 70 80 90 100 /lo 
Z 8 
Teen 
TR 
20 
Fig. 39. Skjoldkulpen 29/, 1912. Fig. 40. Skjoldkulpen 2, 1912. 
1912 lignende forhold som i de øvrige kulper paa samme tid 
(se fig. 42). 
Nordaasvandet kan derfor nærmest sies at bestaa av et yttre 
parti, karakteriseret ved undersøkelserne paa st. 1, og et indre parti, 
Fig. 41. Skjoldkulpen °°/, 1913. 
karakteriseret ved undersøkelserne paa st. 3. Skillet mellem de 
to partier dannes av terskelen mellem Bones og Sjoviknes. I det 
yttre parti fornyes og utluftes vandet som regel en gang om aaret. 
%0, : 100 110 120 134 
Fig. 42. Fjøsangerbugten 31/g 1912. 
og da i almindelighet engang ut paa eftervinteren. Men som vi 
har set, kan vandet ogsaa fornyes to ganger i løpet av et aar. 
Da er der — eller der har været en tid forut — ekstraordinære 
meteorologiske forhold tilstede. I det indre parti er vandmasserne 
i de dypere dele i almindelighet i ro aar efter aar i likhet med 
