De vestlandske fjordes hydrografi | 95 
phytoplanktons virksomhet. Men forøvrig var forholdene omtrent 
de samme som før. 
; Av de foretagne undersøkelser fremgaar, at surstofforholdene i 
Radøsund er meget stabile. Surstofgradienten er stor nedover gjen- 
nem vandlagene, og fra 50 m. er der stagnerende vand. Isopleth- 
diagrammet viser dette med stor tydelighet (se fig. 63). Der maa 
vistnok foregaa sterke avvikelser fra de normale hydrografiske og 
meteorologiske forhold, før der sker en utluftning av bundvandet i 
Radøsunds midtre parti. Surstofmængdens variation med aarstiden 
er meget liten, selv for de øverste vandlags vedkommende. Her 
oppe merker man gjennem isoplethernes forløp tydelig den indfly- 
delse som plankton og vertikalcirkulation øver. Men da forandrin- 
gerne er saa smaa, synes ikke de øvre vandlag at ha noget rikt 
dyre- og planteliv. Det ferskvand som tilføres fjorden synes at 
hæmme vertikaleirkulationen adskillig. 
Allikevel skulde man tro, at vekslingerne med aarstiden i de 
øvre lag hadde været større, siden der er fri forbindelse med fjord- 
vandet utenfor ned til 30 meters dybde. Her spiller antagelig fjor- 
dens lange, kanallignende form en rolle. Det kan være at tidevandet 
bare bevirker en strømning frem og tilbake av overflatelagene i det 
midtre parti, uten at de faar anledning til i større grad at slippe 
ut og erstattes av andet vand. 
I de dypere vandlag er der meget liten ere saavel med 
aarstiden som fra aar til aar. Bare av og til viser der sig litt 
større forandringer, og da er aarsaken som oftest at Sue i de me- 
teorologiske forhold. 
Isopletherne viser at der i normale aar er omtrent ken egt til- 
stede mellem surstoftilførsel og surstofforbruk i de dypere lag. Da 
nu surstoftilførselen nede i dypet bare kan foregaa gjennem cirku- 
lationsstrømme, diffusion og ved hjelp av synkende partikler er den 
meget liten. Av den grund maa vi anta at dyrelivet er meget fattig 
i Radøsund, og likeledes maa der være liten tilførsel av næring fra 
land. Heri kan forklaringen ligge til at surstofmængden avtar saa 
langsomt fra aar til aar i samme dyp. I nærheten av bunden var 
der ca. 1.5 cc surstof pr. liter da undersøkelserne blev paabegyndt 
høsten 1912. Vaaren 1914 var surstofmængden avtat til ca. 0.5 ce 
pr. liter. Allerede i løpet av et aars tid fra vaaren 1914 av vil 
antagelig dette surstof være opbrukt, hvis vandmasserne forblir ufor- 
andret i ro. Da vil man ogsaa i Radøsund kunne paavise svovl- 
vandstof i bundvandet, naar en tid er gaat. 
