106 Torbjørn Gaarder 
strømmene. Overstrgmmen paaskyndes ved ebbe, mellemstrømmen 
ved flo. Brakvandet har sin største mægtighet forsommer og sommer. 
Da er den utgaaende overstrøm og den indgaaende mellemstrøm 
saa sterke, at tidevandsstrømmene bare formaar at øke og sinke 
dem. Utover høsten begynder tidevandsstrømmene at ta overhaand 
over de nu svakere over- og mellemstrømme, som derved helt kan 
komme til at forandre retning en tid. Understrømmen optrær 
som før nævnt altid bare intermitterende ved ebbe. 
Helt ned til 100 meter, og antagelig dypere er altsaa vandet 
i god horisontal bevægelse, hvorved en stadig utluftning mulig- 
gjøres. Lignende strømforhold maa ogsaa forekomme i Herløfjord 
og Osterfjord, og forøvrig i alle de undersøkte fjorde. Men som 
før nævnt er den dybde, hvortil de horisontale strømme trænger 
ned i høi grad avhengig av terskler ved fjordenes mundinger. 
Der synes at være et intermediært strøm-minimum 1 ca. 50 m. 
dybde i fjordene (se 17). Her skulde derfor vandet bli relativt 
gammelt, og surstofforbruket tilsvarende stort. Fjorddiagrammene 
viser dette; men det er umulig at si, hvor meget skyldes zooplank- 
ton og hvor meget skyldes forskjellen i strøm-hastighet i disse 
intermediære lag. 
Byfjord danner avløp for en stor del av det brakvand, 
som gjennem Salhusfjord kommer ut fra Mofjord, Osterfjord og 
Sørfjord. Efterhvert som brakvandet strømmer utover mot kysten 
foregaar der opblanding med de saltere undre vandlag, hvor- 
for vertikalcirkulationen maa bli bedre og bedre jo mere man nær- 
mer sig Strudshavn. Vi maa derfor anta, at de undersøkte om- 
raader ved Strudshavn og Ask Signal i Byfjord, i Salhusfjord og 
ved Hammer og Bjørsvik i Osterfjord (se fig. 1) vil kunne gi op- 
lysning om den indflydelse brakvandslagene og dermed vertikal- 
cirkulationen har paa ventilationen, naar der er vel utviklede 
horisontale strømme i de dypere lag. 
I Byfjord er der to faste undersøkelsesstationer. Den ene sta- 
tion ligger i den sydlige del paa høide av Strudshavn. Her danner 
-fjordbunden en kulp med dyp paa ca. 250 meter indunder det 
østre land. Den anden station ligger i den nordre del paa høide 
av Ask Signal (se krydsene i fig. 75). 
Stationen ved Strudshavn. 
Den 22 august 1912 var surstofforholdene meget ensartet, som 
det fremgaar av fig. 77 med meget god ventilation i alle dybder. Sur- 
