De vestlandske fjordes hydrografi 133 
delig, hvorledes ventilationsforholdene forandres ind gjennem disse 
fjorde. 
Vaarvinteren 1913 synes der at ha hersket rolige forhold i 
vandmasserne. Men i tiden april —juli foregik der paa samme maate 
som i Byfjord en utluftning ned til ca. 350 meters dybde. Med 
andre ord: nu blev alle de intermediære lag utluftet, og man gjen- 
finder 5.5cc-isoplethen nede i vel 300 meter. Den aapne forbin- 
x Xl XU | I mt IV V VI VII Vill IX x XI XII I N tH) IV v 
ne ft 
ear 
[ 
he 
fj 
NN 
NN 
N 
- 
EN 
N 
Na 
Fig. 117e. Osterfjord ved Hammer. Veksling i surstofmengde ned til 300 m. 
delse med Byfjord over Salhusfjord gjør altsaa, at Osterfjord ned 
til 350 meter ventileres hovedsagelig paa samme maate som Byfjord. 
Allerede i tiden mai—juni 1913 begyndte surstofmængden at 
avta hurtig mellem 40 og 120 meter. Lignende forhold blev fundet 
i Byfjord, og forklaringen er den samme her som der. I disse 
vandlag er surstofforbruket størst paa grund av zooplanktonmeng- 
den. Hertil kommer at gjennem indstrømning av friskt vand dypere 
nede, hæves det vand opad som før dannet de intermediære lag. 
Dette vand har gradvis avtat i surstofmængde og hjælper til med 
den typiske ,sløife*dannelse av 5.5cc-isoplethen. Angaaende de 
nærmere detaljer henvises til diagrammet i fig. 117. 
At de gamle vandlag blir løftet op av indstrømmende nyt vand, 
og saa efterhvert føres ut gjennem fjorden, forklarer ogsaa forløpet 
