142 Torbjørn Gaarder 
surstofmængden mellem ca. 8.0 og 4.5 cc. Surstofprocenten var 
aldrig lavere end ca. 68. | 
Overflatelagene viser den sedvanlige aarlige veksling. Ned til 
ca. 40 meters dybde er der megen overensstemmelse med surstof- 
forholdene ved Ask Signal i Byfjord (fig. 95). Men saasnart man 
kommer dypere er der adskillig forskjel. Dette har sin aarsak i 
den daarlige forbindelse fjorden har utad til Hjeltefjord. 6-ec-iso- 
plethen forløper paa lignende maate som i Osterfjord ved Hammer 
1912 1913 1904 
Vil VIH IX X x! Xt ! 1 uw IV Vv VI Vil Vill IX x XI XI " tt IV V vi 
m 
F 
/ 
Mg 
na 
CE 
ee 
SP 
4 
Bree 
MESEN 
Fig. 128a. Herløfjord ved Abedisen. Veksling i surstofmængde. 
imi 
| 
MVA) 
VARY, 
130 
|] 
EG 
Tf 
EY 
fe 
(fig. 117). Men bortset fra de allerøverste vandlag er nordre Herlø- 
fjord ikke saa godt ventilert som Osterfjord. 5.5-ec-isoplethen 
viser dette meget tydelig. Fra ca. 90 meter og til bunds er der 
aldrig fundet saa meget surstof som 5.5 cc. 
Sammenlignet med Byfjord og Osterfjord er derfor nordre del 
av Herløfjord mindre godt ventilert nedenfor ca. 60 meter. Saavel 
5.5-ec- som 809-isoplethen har en forholdsvis liten aarlig ampli- 
tude. Det dybdeomraade de bevæger sig i sees av diagrammene. 
Høsten 1912. var vandmasserne i nogenlunde ro fra ca. 60 
meter av. Diagrammene viser, at fra 80 meter tiltok vandet 1 
friskhet nedover. Det vand som kom ind i de dypere lag vaaren 
eller sommeren 1912 har derfor mistet mest surstof mellem ca. 50 
og 100 meter. Her viser isoplethene et intermediært minimumslag 
med stor gradient. Ogsaa her maa forklaringen søkes i Zooplankton. 
