164 Torbjorn Gaarder 
mellem disse vandmasser. Overflatelagene i den Norske Rende var 
mest surstofrike (se 6.4-cc-iso-oxygenen). Maksimum av surstof blev 
paavist 25 kvartmil fra Feje, hvor der var vel 7 cc og 110 % 
surstof ned til 10 meter. I overflatelagene paa banken var sur- 
stofmængden ca. 6.20 cc. Forskjellen var altsaa ikke saa stor. 
Surstofprocenten var derimot overalt omtrent den samme ned til 25 
meter, svingende mellem 101 og 105, undtagen 25 kvartmil fra 
Fig. 162. Fig. 163. 
65 kvm. vest for Feje 1°/, 1913. 80 kvm. vest for Feje 1%/, 1913. 
Feje hvor den var 110 ned til 10 meter. I sidste tilfælde kunde 
man tro, at tiden paa dagen hadde betydning. 25 kvartmil fra 
Feje blev der foretat undersøkelser kl. 11.40, 45 kvartmil fra Feje 
kl. 15.30. Veiret var stille med sol; men allikevel gir ikke tids- 
punktet nogen oplysning. Da kunde man ogsaa ha ventet lignende 
forhold 45 kvartmil fra Feje. Forskjel i phytoplanktonmængde var 
antagelig aarsaken. 
Forskjellen mellem forholdene i vandet over Nordsjøplataaet 
hvor Tampen ligger og forholdene i det vand som fylder den 
Norske Rende er ikke stor, men allikevel meget tydelig. Den kan 
forklares ut fra kystvandets bevægelse utenfor den norske kyst. 
Kyststrømmen følger hovedsagelig eggen nordover (18, s. 245). 
Et stykke ut for eggen har derfor vandmasserne sin største hori- 
sontale hastighet. Her vil man i et snit tvers over strømretningen 
paatræffe vand, som har brukt kortere tid for at komme hit end 
vand længer ute. Vandet i kyststrømmen er saa at si yngre. Her 
er derfor ventilationsforholdene bedst, og i overensstemmelse her- 
med blev det friskeste vand paavist et stykke ut for eggen. 
Ute paa Tampen er forholdene anderledes. Over banker 1 
havet er i almindelighet bevægelsen langsom paa grund av den 
