174 Torbjørn Gaarder 
procenten er derimot størst sommer og eftersommer, naar vandet 
er varmest og phytoplankton endnu blomstrer. 
Vekslingerne i Radøsund er meget lik de i Dolviken. Ampli- 
tuden er ca. 1.5 cc, og kurvens forløp viser i hovedtrækkene de 
samme forhold som er omtalt ovenfor. 
I Radofjord (se tabellerne) hvor amplituden er ca. 1.7 cc, var 
vandets surstofprocent senhøstes (se undersøkelserne i november 
1912) og tidlig paa vaaren (februar 1914) under 100 i overflaten 
og likesaa i de lag, som ligger umiddelbart nedenunder. Februar 
1914 var surstofprocenten ikke større end 88, mens den i 10 og 
20 meters dyp var henholdsvis 94 og 90. Saasnart phytoplankton 
blomstrer op stiger den over 100, helt ned til vel 30 meter (se 
undersøkelserne i mars 1913). Ogsaa her indeholder vandet mest 
surstof om vaaren. Surstofprocenten er størst utover høsten (som 
f. eks. 1 august 1913) og dette maa antagelig mere tilskrives op- 
varmning end phytoplankton. 
Sammenlignes de surstofmengder som blev fundet i Osterfjord 
Herlofjord og Byfjord, viser det sig at jo mere opblandet saltvan- 
det er med tilført ferskvand i overflaten, desto større er surstof- 
mængden. I Osterfjord er den derfor i almindelighet størst, saa 
kommer Herløfjord og derpaa Byfjord, naar undersøkelser foretat 
til samme tid sammenlignes. At det altid er slik kan ikke ventes; 
men det synes efter kurvenes forløp som oftest at være tilfælde. 
(Se fig. 165). Overalt, undtagen ved Strudshavn blev den største 
surstofmængde fundet i mai—juni d. e. den tid da phytoplankton har 
sin blomstringsperiode samtidig som den største tilførsel av fersk- 
vand foregaar gjennem elvene. Den mindste surstofmængde findes 
om høsten fra august—september av, paa den tid da overflatevandet 
er varmt og der er maksimum av zooplankton, samt utover vinter 
og vaar, mens phytoplankton omtrent er borte og tilførselen av 
ferskvand liten saa saltgehalten i overflaten har sit maksimum. I 
Osterfjord svinget surstofmængden i overflatelaget mellem 6.5 og 
8.2 cc, i Herløfjord mellem 5.5 og 8.0 cc, i Byfjord ved Ask Signal 
mellem 6.3 og 7.6 cc, ved Strudshavn mellem 6.2 og 7.7 ce. I 
Herløfjord og Byfjord naadde surstofprocenten sommer eller høst 
op til 110, mens den i Osterfjord ikke kom høiere end 107. Dette 
staar i forbindelse med den store mængde ferskvand som føres ut 
gjennem Osterfjord. | 
Naar stationskurverne for de tre fjorde undersøkes senhøstes 
og ved begyndende vinter og vaar — altsaa den tid vertikaleirku- 
