176 Torbjørn Gaarder 
halten sich bald zwischen den Algen, bald etwas unter denselben 
auf.“ (Gran, 10, s. 121). Lignende forhold synes at herske i 
fjordene, hvis vi trækker slutninger ut fra 100 °/o-isoplethens forløp. 
Særlig er dette tydelig i diagrammet over Korsfjord (se fig. 154) den 
fjord som netop har mest av kysthavkarakteren i sine øverste 
vandlag. Men ogsaa i de øvrige undersøkte fjorde synes phyto- 
plankton at bre sig en del nedover i sommerens løp. For 100%- 
) ø 
a 
=aoeussv 
or? 
surstof-mangde 
nN 
0 12 240 12 24.0 12 24 hora 
Tig. 166. Kurve I viser surstoffets økning gjennem assimilation. 
3 II viser surstoffets minskning gjennem respiration og oksydation. 
» III er resultantkurven. | 
isoplethens forløp spiller imidlertid ogsaa opvarmningen av over- 
flatelagene en vigtig rolle. 
Hvor phytoplankton forekommer i større mængder vaar og 
sommer vil surstofmængden økes litt efter litt, idet der utskilles mere 
surstof ved assimilation end der forbrukes ved organismernes respi- 
ration og til oksydation av organiske stoffe. Fremstilles surstoffets 
veksling grafisk, vil kurven faa et forløp som III i fig. 166. Frem- 
stillingen er naturligvis skematisk. Der forutsættes, at phytoplankton 
og zooplankton er tilstede i uforandret mængde, at belysningen 
veksler paa samme maate fra dag til dag, d. e. at assimilationen 
foregaar med samme intensitet dag efter dag, og likeledes at respi- 
rations- og oksydationsintensiteten er uforandret fra døgn til døgn. 
En slik veksling i surstofmængden pr. 24 timer kan det bare lyk- 
kes at paavise, saafremt de ovenfor nævnte forutsætninger delvis 
er opfyldt, og da maa der tages visse forholdsregler. 
I Byfjord ute ved Strudshavn naar 100 °/o-isoplethen ikke saa 
