De vestlandske fjordes hydrografi 179 
Hvorledes surstofforholdene er i det indstrømmende vand sees 
bedst av de observationer, som er utført i Kysthavet og de fjorde 
som dette staar i direkte forbindelse med: Korsfjord og Hjelte- 
fjord. Disse forhold er før omtalt og fremgaar klart av diagram- 
merne. Her skal bare overflatelagene omtales i al korthet. August 
1912 hadde vandet 8 kvartmil ut for Marstenen en surstofprocent 
større end 100 fra overflaten og ned til 10 meters dyp. Likesaa 
i august 1913, da surstofprocenten var større end 100 helt ned til 
ea. 30 meter. Paa denne aarstid maa man vente slike forhold i 
overflatelagene. Desværre foreligger ingen observationer fra høsten 
og vinteren. Bare paa vaarparten, 1 slutten av april 1914 er der 
utført en bestemmelse. Denne viser at vandet var mættet i over: 
flatelaget. Ogsaa dette kunde ventes, siden det var saa pas sent 
som i slutten av april. Det snit som blev tat fra Feie ut til 
Tampen i midten av august 1913 viser likeledes vand med surstof- 
procent > 100 fra overflaten og ned til 30—40 meters dyp. 
Indstrømning i Korsfjords dypeste partier foregik i tiden februar 
—mars 1913. Korsfjordens dyp fik meget surstofrikt vand, med 
en surstofmængde paa 6.5—6.6 ce og en procent op til 98 1 500 og 
600 meter. At dømme efter saltgehalten synes dette vand at ha 
tilhørt de vandlag som var i omtrent 100 meters dyp ute i Kyst- 
havet. Om vaaren kan altsaa det kystvand som strømmer ind ha større 
surstofprocent end overflatelagene i vore fjorde. Aarsaken til dette 
ligger for en stor deli temperaturforholdene. Det vand som strøm- 
met ind i de dypere lag hadde en temperatur av 7.07, mens f. eks. 
vandet i Korsfjords overflate var 3.98” og i 10 meters dyp 4.52. 
Derimot viser stationskurverne for Kysthavet og for Korsfjord 
at der var opløst adskillig mere surstof i Korsfjords overflatelag 
end i de indstrømmende vandmasser. Forskjellen var saa stor 
som ca. 1 ce pr. liter. Men dette surstof i overflatelagene maa 
bii oppe i de øvre lag, da de meteorologiske forhold paa vestlandet 
skaper slike hydrografiske forhold, at transporten av surstof ned i 
dypet umuliggjøres eller i ethvert fald i høl grad vanskeliggjøres. 
