Jorgen Garnaas og Nordmandsdalen. rå 
gaaende er hans litografier dog allerede præget av den gryende 
nationalromantiske aandsretning. Med Tønsbergs verk, som 
utkom omkring 1850, staar vi saa midt oppe i romantikken. 
Det er ikke vanskelig at se, at Tønsbergs verk skriver sig fra 
en tid, som ogsaa har faat uttryk i Tidemands ,søndagsbønder*. 
Man kan igrunden vanskelig karakterisere forskjellen mellem 
oplysningstidens og romantikkens folkedragtsgjengivelser bedre 
end ved at si, at den ene tid interesserte sig for bonden til 
hverdags, den anden for bonden til søndags. 
Men dermed er det ogsaa klart, at vor tid paa mange 
maater staar den tidligere periode nærmere i opfatningen av 
disse ting. I vor tid er igjen det saglige, det faktiske blit 
hovedsaken. For romantikken var folkedragterne en slags 
hellige relikvier, der vakte fædrelandske følelser; for os er 
de derimot interessante historiske dokumenter. Og for op- 
lysningstiden var de interessante samtidige dokumenter. 
