18 James Å. Grieg. [No. 3 
hterorbarmmet”F NN 170 mm. 
Øjets lænsdedaneter SN JE 
Appeidices Lu ER 540 
Snudepartiet udgjør saaledes 15.27 % af totallængden eller 
20.26 0 af skivens største bredde. Det er paafaldende kort i for- 
hold til pandens bredde, idet det ikke er dobbelt saa langt som 
bredden hos dette eksemplar, medens det følgt LirrJrEBORG skal 
være omkring 21/3—3 gange saa langt hos raja batis.!) 
Paa skiven fandtes af større torne kun de to grupper raspe- 
torne. Disse ligger 230 mm. fra pectoralspidsen. I den høire 
gruppe findes der 30 torne, i den venstre 26. Tornene er ordnede 
i 2—3 uregelmæssige rader. De største torne var 12 mm. lang, 
3 mm. bred ved basis. I den dorsale rad paa halen var der 12 
torne, hvoraf en sad mellem begge dorsalfinnerne. Desuden fandtes 
merker efter endnu 5 torne. Af de laterale rader havde den høire 
10 torne og den venstre 9. Partiet foran en line trukket mellem 
pectoralspidsene, og da særlig snudespidsen, var tæt bedækket med 
smaa fine hudtorne; langs rygraden og videre udover halen var 
ligeledes huden ru. Forøvrigt var dorsalsiden glat. Paa ventral- 
siden var kun snudespidsen og den bagerste halvdel af halen ru. 
I overkjæven fandtes 51 tverrækker med 3—8 tænder i hver række. 
Da der foruden disse tænder fandtes 6—8, som var dækkede af 
tandkjødet, blir det samlede antal tænder i rækkerne 9—16. I 
underkjæven fandtes 46 tverrækker med henholdsvis 3—10 og 
9—18 tænder, idet ogsaa her 6—38 tænder var dækket af tandkjødet. 
De til mundvigerne stødende tverrækker har det mindste antal 
tænder. Spidsene paa disse var lidet udviklede. Paa tænderne i 
de midterste rækker var de derimod 8 mm. høi med en 4 mm. 
bred basalplade. De yderste tænder i rækkerne var noget slidte 
og havde hyppigt afbrukne spidse. De inderste af tandkjødet dæk- 
kede tænder var endnu ganske bløde. 
Farven paa dorsalsiden var graaagtig brun med talrige skidden- 
gulhvide, runde flekker. Fra midten af skiven løb der langs ryg- 
raden et mørkere, mere sortagtig brunt baand ned mod halen, hvor 
det lidt efter lidt tabte sig. Paa ventralsiden var snudepartiet 
mørkegraat, det øvrige af skiven hvidt med talrige runde, sorte 
flekker. 
I ventrikelen fandtes levninger af en større torsk. 
1) Sveriges og Norges Fiskar, vol. III, pag. 584. 
