1898] Lofotens og Vesteraalens gabbrobergarter. 9 
Sammensætningen er forøvrigt følgende: 
Spinel, der er sterkt grønfarvet og isotropt, forekommer sam- 
men med ertskornene inde i biotit. Den synes at være identisk 
med de smaa saftgrønne korn, der i SvEDMARKS præparater op- 
træder- inde i ertsen (jfr. Geol. fören. förh. VIL, Tafl. 20, fig. 4). 
Disse korn har imidlertid Svepmark betegnet som hornblende. 
Lignende spinelkorn har jeg ogsaa selv 1 sin tid paavist i Eker- 
sunds—Soggendalsfeltets basiske ilmenitnoriter. De ligger begge 
steder inde i ilmenit- .og magnetitmasserne og synes at være de 
først dannede mineraler. Nogen tydelig krystallografisk begræns- 
ning har jeg dog ikke fundet. 
Ertsen er dels. svovlkis dels magnetit, maaske optræder der 
ogsaa lidt ilmenit og titanomagnetit. 
Biotit, der er sterk pleochroitisk (straagul — mørk rødbrun) 
optræder 1 flere langstrakte aggregater, som synes at have været 
udsat for lidt tryk, idet kløvningerne tegner sig som buede linier, 
og udslukningen 1 hvert enkelt individ ikke er total, men foregaar 
partivis.  Udenom biotiten ligger som oftest en dobbelt rand af 
omvandlingsprodukter. Den indre del af randen bestaar af et mørkt 
grønt, stengligt eller fasrigt anordnet mineral; den anden rand, der 
har den samme straaleformige anordning af bestanddelene, er lysere 
grøn. En lignende mørkegrøn rand af et straaligt hornblendemine- 
ral findes ogsaa som krans om ertskorn, der ligger inde 1 biotiten. 
Det er selvfølgelig ogsaa her dannet paa biotitens bekostning. 
Olivin, der forekommer 1 store afrundede korn er adskillig 
omvandlet, idet den er gjennemsat af en hel del snorformede linier, 
langs hvilke der har fundet sted en serpentinisering og en meget be- 
tydelig udsondring af magnetit. I udkanterne at olivinindividerne findes 
ansamlinger af rombiske pyroxener. At disse maaske kunde være 
fremkomne ved en omvandling af olivin, er vistnok ikke usandsyn- 
ligt; men som forholdene var i det præparat, der stod til disposi- 
tion lod intet sig afgjøre med sikkerhed. Uderom olivinen kom 
en dobbelt zone med straalige mineraler, hvoratf den inderste del i 
ikke polariseret lys har omtrent samme lyse farve som olivinen og 
derfor ikke saa let skilles vd fra denne. Grænsen er imidlertid 
som oftest haarskarp. I polariseret lys skilles den paa grund af 
sine langt svagere interferentsfarver let ud fra olivinen, og her ser 
man ogsaa, at den bestaar af en hel del straaleformig anordnede 
individer. Udenom denne ligger saa en ydre rand, der i gjennem- 
faldende lys viser sig indadtil begrænset af en ganske skarp, mørk- 
