10 Carl Fred. Kolderup. [No. 7 
grøn linie og saa fra denne linie af og udover først bliver smudsig 
grøn og saa noget renere og lysere grøn med tydelig straaleformig 
anordning af bestanddelene. Paa flere steder kan grænsen mellem 
den indre og ydre zone være skarpt markeret, og grenselinien er 
en fin smaatakket linie. En lignende, men mere grovtakket linie 
begrænser hele den grønne zone udadtil mod plagioklasen. 
Pyroxenen er rombisk og viser adskillig pleochroisme, grøn — 
rødlig; sandsynligvis tilhører den broncitgruppen. Den optræder 
dels:i periferien af olivinerne og dels sammen med biotit. 
Plagioklaserne, der 1 enkelte tilfælde er meget basiske 
— maaske henimod anortit — viser delvis udviskede tvillinglameller. 
Tildels er der ogsaa dannet uregelmæssige, nye lameller, der er 
fingerformig tilspidsede og ender midt inde 1 individerne. En op- 
sprækning har fundet sted i ikke saa ringe udstrækning. 
3. Hornblendemonzonit fra Kvalvik. 
Under mikroskopet ser man 1 korthed følgende: 
Apatit inde i ertsen. 
Magnetit med tydelig blaasort skjær. 
Hornblende 1 flere store snit. Straagul— saftgrøn. 
Biotit, der ofte ligger i udkanterne af hornblendeindividerne, 
men ogsaa optræder med forsøg paa rosetformig anordning inde 
i disse. 
Plagioklas ofte med lysere farver, som minder om kvartsen. 
OQpfyldt af et tykt støv. Udslukningsvinklerne ikke store. 
Mikropertiten er i almindelighed finkornig, men inde i den 
forekommer paa lange, mere eller mindre brede snore en grovere 
pertitdannelse, der maaske er af secundær oprindelse. 
Skriftgranit oftest med mere eller mindre krans-rosetformig 
anordnede individer. 
Kvarts i ringe mængde som ,zwischenklemmungsmasse". 
Opfyldt af støv. 
— Der sees i præparatet en trykstruktur med mindre individer 
mellem de større. Skulde vi her have en snev af regionalmetamorfosen ? 
Efter sin sammensætning maa bergarten nærmest betegnes som 
en monzonit, ja den kunde maaske komme op i banatiternes undre 
række. Bergarten minder i adskilligt om typer af den saakaldte 
»hornblendegranit ved Farsund* (efter min nomenclatur: banatit). 
