1898] Lofotens og Vesteraalens gabbrobergarter. 13 
tryk. Andre trykmerker er de uregelmæssige rids og spring i pla- 
gioklaserne og en tilspidsning af tvillinglamellerne efter albitloven. 
Langs de uregelmæssige spring sees flere steder nydannelser af 
plagioklas. I nogle individer, hvor lamellerne efter albitloven er 
mindre tykke, sees lodret paa dem endel omtrent lige tykke, men 
tilspidsede lameller, der kun gjennemsætter mindre dele af indivi- 
derne og ganske sikkert er af sekundær oprindelse. I atter andre 
plagioklaser sees snore af lysere plagioklaser, hvis tvillinglameller 
gaar parallel hovedindividets.  Plagioklaserne er opfyldt af naalfor- 
mige sorte interpositioner. 
2) Gabbronorit fra Napp. Da der ikke fandtes haand- 
stykke af denne bergart lod det sig ikke med sikkerhed afgjøre om 
bergarten bliver at betegne som en gabbronorit eller som en pyroxen- 
rig labradorsten, præparatet synes imidlertid nærmest at tale for 
det første. Under mikroskopet sees: 
Magnetit. 
Monoklin pyroxen sandsynligvis diallag. 
Rombisk pyroxen, der efter pleochroismen at dømme nær- 
mest maa være broncit. | 
Plagioklas med bøiede og tilspidsede tvillinglameller og ny- 
dannede lameller efter periklinloven. I enkelte tilfælder er lamellerne 
næsten udviskede og ofte end yderligere skjult ved en pertitisk op- 
trædende surere feldspat. Man faar indtryk af, at den grovkornige 
pertitstruktur, er noget sekundært. Flere steder sees talrige, for- 
holdsvis fine, parallele sprækker i plagioklaserne. 
Granat sees som krans om ertsen. 
Bergarten staar vistnok den forrige ganske nær. 
3) Norit med porfyritisk udseende fra Nappeidet. 
Makroskopisk sees større, graalige feldspatindivider uden tydelig 
krystalbegrænsning liggende i en finkornig — tæt, graaagtig grund- 
masse. Da de større individer ikke optræder med nogen krystal- 
begrænsning, kan bergarten ikke betegnes som noritporfyrit. Mu- 
ligheden for, at de større og mindre plagioklaser skulde repræsen- 
tere to forskjellige senerationer, behøver vel imidlertid ikke at være 
helt udelukket, da den manglende krystalbegrænsning vel kunde 
forklares ved senere resorbtion. Paa den anden side maa erindres 
den vanskelighed, noritmagmaens naturlige beskaffenhed lægger 
iveien for porfyritisk udvikling. 
Under mikroskopet sees: 
Plagioklas 1 større imdivider, der efter udslukningsvinklernes 
størrelse maa være omtrent labrador, maaske ogsaa lidt surere. 
9 
