14 å Carl Fred. Kolderup. [No. 7 
De brede lamellers grense er næsten udvisket. Selve lamellerne er 
svagt bøiede og tilspidsede. Propfuld af smaa, naalformige inter- 
positioner. Vakker zonarstruktur. 
I den tættere grundmasse saaes: 
Magnetit. 
Biotit, rødbrun og sterk pleochroitisk. Krans om ertsen, 
Monoklin pyroxen formodentlig diallag. 
Feldspaterne er væsentlig labrador; men der forekommer 
ogsaa lidt ganske finkornig mikropertit. Labradoren har tvillingla- 
meller baade efter albit og periklinloven; de sidste gjennemsættende 
det hele individ. 
4) Labradoritnorit med monoklin pyroxen fra Ando- 
pen viser under mikroskopet følgende sammensætning: 
Spinel, grøn, i almindelighed inde i ertsen, hvor den et sted 
optræder med snorformig anordning. 
Magnetit. 
Biotit med en eiendommelig, vakker rødbrun farve. Sterk 
pleochroisme. Den optræder som krans om ertsen og er selv gjerne 
yderst omgiven af en grønlig (kloritisk) rand. 
Rombisk pyroxen, der er svagt, men dog ganske tydelig 
pleochroitisk. Sorte interpositioner. 
Monoklin pyroxen med udslukningsvinkler paa omtrent 38* 
og 1 ringere mængde end foregaaende. 
Plagioklaserne er vistnok gjennemgaaende labrador; men 
det synes dog, som om der ogsaa optræder mere basiske led. 
Smukt bøiede og tilspidsede lameller. Plagiokaserne ligger som 
store bjelker i massen, og bergarten faar derved en gabbrostruktur, 
Efter præparatet at dømme staar bergarten paa grænsen mellem 
labradorsten og gabbronorit. En sikker afgjørelse er vanskelig at 
træffe, for saa vidt som haandstykke mangler, og bergarten er tem- 
melig grovkornig. 
: Professor VoGT angiver, at der inde i dette felt af forholdsvis 
basisk labradorsten, skal optræde endel banatit i strøget v. f. Nufs- 
fjord. Af denne har jeg desværre ingen prøve, og om dens optræ- 
den i forhold til labradorstenen haves ingen oplysninger. Efter 
det meddelte synes det at fremgaa, at den optræder paa begge sider 
omgiven af labradorsten, og det er vel da at formode, at banatiten 
er en yngre gjennemsættende masse, hvad der ogsaa staar 1 bedste 
samklang med undersøgelserne fra det analoge Ekersunds—Soggen- 
dalsfelt. 
