Tee Carl Fred. Kolderup. [No. 7 
Zirkon. 
Apatit med seksidet begrænsning. 
Titanomagnetit. 
Monoklin pyroxen med lys grønlig farve. 
Biotit med undulerende udslukning og bøiede spalterids. 
Plagioklas i forholdsvis ringe mængde og med næsten udvi- 
skede tvillinglameller. Tvillinglamelleringen kommer væsentligst frem 
ved, at enkelte af lamellerne er mere omvandlet end andre. 
Mikropertit, der er den overveiende bestanddel, er betydelig 
omvandlet, saa at flere individer er meget rige paa kaolin og mu- 
skovit. Pertitstrukturen er ganske fin. Mineralet har været udsat 
for saa pas sterkt tryk, at det er blevet opspaltet, og senere har 
der langs spaltelinierne afsat sig sulagtige forvitringsproduker. 
Efter en foretagen beregning maa bergarten holde omtrent 
58 Oo Si Os. 
2) Monzonit fra Hagskaret indeholder: 
ilnealin 
Magnetit. 
Biotit, sterk venna og noget bøiet. 
Hornblende af den almindelige typus. Gul efter a, grøn 
med et stik i det brune efter b og grøn med et svagt skjær i det 
blaa efter c. å 
Omkring ertsen er observeret et lyst ikke pleoch roitisk mineral, 
som ikke lod sig bestemme. 
Granat (et individ). 
Plagioklas sur. 
Mikroklin. 
 Mikropertit. 
Mikroklinmikropertit. 
Ortoklas. 
Feldspatbestanddelene gjennemsætter hinanden paa ganske 
eiendommelig maade. I et større plagioklasindivid sees mindre 
partier af parallelt orienterede mikrokliner eller mikropertiter, og 1 
større mikrokliner sees mindre partier af parallelt anordnede plagio- 
klaser. De smaa plagioklaser pleier da gjerne at være forsynet med 
endel støvformede forvitringsprodukter, medens mikrolinen har holdt 
sig bra. 
Omkring de større! feldspatindivider sees en hel del mindre 
feldspatkorn, dels plagioklas, dels mikroklin og ortoklas. I enkelte 
tilfælde ser man, hvorledes dette finkornigere materiale har trængt 
