1898] | Lofotens og Vesteraalens gabbrobergarter. 21 
Magnetit. 
Monoklin pyroxen (diallag.) Lys graagrøn, ingen pleo- 
chroisme. 
Plagioklas med dobbelt sæt af tvillinglameller. En del mdivi- 
der er lysere og maaske surere, og har en fin tvillinglamering, som 
ofte kun kommer frem i enkelte stillinger, hvorfor mineralet ved 
flygtigt øiekast let kunde tages for kvarts. 
Hvad strukturen angaar, saa er ikke denne nogen typisk gab- 
brostruktur, men minder nærmest om den struktur, vi finder hos 
grundfjeldets granuliter. Trykvirkninger tydelige. 
2. Norithyperit fra foden af Vaagekallen viser sig 
under mikroskopet at bestaa af: 
Svovlkis. 
Magnetit. 
Apatit i temmelig betydelig mængde. Den optræder dels i 
tykke, sekssidede snit og dels som tynde stængler, der mangler kry- 
stalbegrænsning paa enderne. Flere steder observeres tydelig *quer 
gliederung.* | 
Rombisk pyroxen, der tilhører gruppens jernfattigere led, 
og indeholder talrige interpositioner i snorformig anordning. Minera- 
let er gjennemsat af sprækker, langs hvilke en serpentinisering har 
fundet sted. 
Biotit dels af primær og dels af secundær oprimdelse Den 
primære optræder dels i selvstændige individer og dels med straale- 
formig anordning om ertskornene. Den secundære optræder langs 
kanterne og dels indover langs spalteridsene og i opknuste partier 
af den rombiske pyroxen. Flere steder ser man saadanne sammen- 
hængende biotitrande. 
Plagioklasen er ikke labrador, men formodentlig nærmest an- 
desin. I denne sees talrige interpositioner, der ikke er de almindelige 
som f. eks. observeres i bergarterne fra St. Paulsøen, men som 
synes at være de samme, som dem, der indfinder sig, naar gab- 
broerne begynder at omvandles til skapolithornblendefels. De skulde 
da ved sterk forstørrelse vise sig at bestaa af magnetit som en 
liden indre kjerne og udenom denne grøn spinel, hvilket jeg i et 
par tilfælde kunde konstatere. Ved denne udsondring af spinel kan 
plagioklasens forholdsvis sure konsistens forklares. 
Mikropertit. Ft sted saaes mellem et plagioklas- og et py- 
roxenindivid et lidet kornformigt mikropertitindivid. Anordningen af 
