26 Carl Fred. Kolderup. [No. 7 
Feldspaten er væsentlig mikropertit, der er den rent overvei- 
ende bestanddel i bergarten. Endel af den er vistnok sekundær, 
men da gjerne grovkornigere. Plagioklas i faa individer med fin 
tvillinglamellering. | 
Kvarts 1 tildels temmelig store korn.  Undulerende udslukning 
og granitkvartsens indeslutninger. 
Adskillige presfænomener er observerte. 
Makroskopisk er bergarten mørk graalig med tydelig erkjend- 
bar kvarts. Haandstykket adskillig forvitret. For at faa bestemt 
bergartens plads 1 systemet har jeg foretaget endel chemiske bereg- 
ninger, der har ført til det resultat, at SiO» gehalten beløber sig 
til 65 %. Bergarten skulde da blive at henføre til banatitgrup- 
pen (efter BrøGGERSK nomenklatur). | | 
9. Banatit fra Lyngvær viser efter beregningerne en 
gehalt af ca. 65—66 % SiO; og skulde altsaa i chemisk henseende 
være nærbeslegtet med foregaaende. Makroskopisk er den en fin- 
kornig bergart, hvori sees baade rødlig og graalig feldspat. Ån- 
tydning til parallelstruktur. Adskiller sig lidt fra de andre netop 
omtalte bergarter, men er vel genetisk forbunden med dem. Under 
mikroskopet sees: 
Zirkon. 
Titanomagnetit. | 
Monoklin pyroxen med yderst svag pleochroisme. 
Biotit maaske sekundært omvandlingsprodukt efter den mono- . 
kline pyroxen, med hvilken den optræder sammen. 
Plagioklas (sur) 1 adskillig mængde. 
Mikropertit. I basiske snit viser lamellerne 23? udsluknings- 
vinkel mod kløvningerne; hovedmassen (ortoklas) slukker ud under 
en vinkel paa 5" og albiten under 186. 
ee) smake tid 
Kvarts omtrent 15 9%. 
10. Oligoklasit fra Presten er en ganske eiendommelig 
type, der nærmest ser ud til at staa i forbindelse med ortoklas-plagio- 
klasbergarterne paa Østvaagø, men maaske ogsaa kan være et 
eiendommeligt differentiationsprodukt af Lofotgraniten. Under mi- 
kroskopet sees følgende mineraler: 
Zirkon. 
Titanomagnetit. I et tilfælde saaes først omkring et titano- 
