28 Carl Fred. Kolderup. [No. 7 
gen. De her angivne tal er fremkomne som middeltal af to be- 
stemmelser. 
p II. 
SiO» 64.98 64.81 
ALO: 19.50 22.99 
Fe2O; 251 (22.31 29.99 
FeO 0.30 
MgO 0.50 
CaO 3.70 3.15 
NazO 6.09 8.89 
K>0 0. ev VG 
I. Oligoklasit fra Presten. 
II. Oligoklas fra Ytterby. 
Til sammenligning har jeg anført en analyse af oligoklas fra 
Ytterby, og afvigelserne er, naar man regner sammen Jernoxyderne 
og lerjord paa den ene side og alkaligehalterne paa den anden 
ikke store. Den forholdsvis høie K>0 gehalt i oligoklasit fra Pre- 
sten skriver sig fra tilstedeværelsen af mikroklin og ortoklas. 
11. Pyroxenførende granitit fra Klepstad er makro- 
skopisk en graalig, finkornig, stribet granitisk bergart med ikke saa 
lidet kvarts. Sandsynligvis hører den med til gabbrobergarterne, men 
den mulighed er ikke udelukket, at den kan tilhøre Lofotgraniten. 
Af mineraler er observeret: Magnetit, titanit 1 smaa runde korn, 
monoklin pyroxen, der viser slegtskab med gabbrobergarternes, rom- 
bisk pyroxen (?), biotit, plagioklas, mikroklin i betydelig mængde 
og fuld af støv som plagioklasen, ortoklas, kvarts (meget). Struk- 
turen er en aplitstruktur, der ligner den, som findes 1 fiere af de 
her beskrevne bergarter. 
12. Hornblendeperidotit fra Ørsvaag sæter er en 
mørk tung bergart, hvori sees en hel del hornblende og lidt biotit. 
Hornblenden har en glinsende, tydelig udpræget ømme 
der minder adskillig om diallag. Under mikroskopet sees: | 
Hornblende, der paa grund af sin afblegede farve og sine 
interpositioner sterkt minder om diallag. Der er imidlertid tydelige 
hornblende tversnit. Foruden grøn hornblende findes der ogsaa 
en brunlig, der maaske indeholder endel TiO:. 
Qlivin 1 betydelig mængde, ofte liggende midt inde i horn- 
blendeindividerne. Der er forholdsvis lidet serpentin, men der 
findes flere steder de mørke strenge af jernrige omvandlings- 
produkter. 
