DI 
LO 
Carl Fred. Kolderup. [NOM 
Plagioklas i forholdsvis ringe mængde. I almindelighed er 
de smale tvillinglameller fuidstændig opfyldt af dekompositionsproduk- 
ter, formodentlig er feldspaten da basisk. Andre steder følger for- 
delingen af dekompositionsprodukterne ikke tvillinglamelleringen; 
men disse ligger i midten af individet. Vi staar vel da overfor en 
zonarstruktur. | | 
Mikropertit er den absolut overveiende bestanddel i bergarten. 
Den er i almindelighed meget finkornig. Som oftest viser hvert individ 
en opdeling i flekformede felter, som gjerne adskilles ved sin mere 
eller mindre fine pertitstruktur. I et tilfælde saaes den centrale 
del kun at have normal, ensartet pertitstruktur, medens en bred 
randzone havde det netop omtalte flekkede udseende. Dette maa 
vel være et trykfænomen. 
Kvarts som sidste ,zwischenklemmungsmasse*. 
Langø. 
$ 
Ifølge Kart PETTERSEN skal den gneisgranitiske afdeling ogsaa 
opbygge størstedelen af Langø. Interessant er det, at PrTTERSEN 
angiver at have fundet gabbro paa Sunderø ved Langøens vestlige 
side. HrercnanD angiver: , Det faste fjeld i Bø herred bestaar, saa- 
vidt iagttaget, af gabbro og gabbrobergarter. Saaledes er gabbro 
iangttaget ved Stene, Vinje. Litleø med Gaukverø; paa Hovden og 
Frugga bestaar bergarten ligeledes af gabbro. Ved Hovden optræ- 
der tildels meget grovkornede og stribede varieteter, norit, bestaa- 
ende af plagioklas, hypersten, magnesiaglimmer samt en erts. Ste- 
nen fra Frugga, der benyttes til bygningen af moloen ved Hovden, 
er en glimmergabbro. Det er vakre og ret eiendommelige stene; 
snart stribede, snart grovkornede, undertiden næsten pegmatiske. 
Bergarterne 1 Øksnæs herred, som vender ud imod det aabne hav, 
ifra Langenæs over Skogsø mod s.v. til Sunderø, bestaar, saavidt 
ingttaget, af gabbrobergarter af meget forskjellig habitus. 
Om disse bergarter skriver professor VoeT: , Fra gabbrofeltet 
paa udsiden af Langøen medbragte jeg fra Hovden handelssted en 
grovkornig, spinel, glimmer og hyperstensførende olivingabbro; 
og som herskende bergart rundt omkring jernmalmudsondringerne 
ved Selvaag i Malnæsfjorden møder vi forskjellige (eugranitisk kor- 
nige, ikke hyperitiske) olivingabbroer og olivinnoriter jevnlig meget 
olivinrige, men med vekslende forhold mellem den rombiske og mono- 
symmetriske pyroxen. Inde i olivingabbroerne og olivinnoriterne ved 
Selvaag møder vi store masseformige udsondringer af en spinel- og 
