1898] Lototens og Vesteraalens gabbrobergarter. 29 
ver, om hvilke han forøvrigt ønskede min udtalelse. Resultatet af 
undersøgelserne har været: 
1. Norit med hyperitstruktur fra Risøhavn viser sig 
under mikroskopet at indeholde: 
Svovlkis. 
Titanomagnetit. 
Biotit, kastanjebrun —: lys straagul. | 
Rombisk pyroxen med tydelig rødlig farve, men forøvrigt 
saa forvitret, at pleochroismen ikke kunde iagttages. Yderst ude 
viste den sig omgiven af en grønlig rand. 
Feldspaterne, der er basiske plagioklaser med omtrent labra- 
dorsammensætning, viser de samme smaa støvformede interpositio- 
ner, som findes 1 flere af Lofotens og Vesteraalens gabbrobergar- 
ter, og som minder saa meget om den omvandling, som foregaar i 
gabbroerne ved deres omvandling til skapolithornblendefels. 
Trykvirkningerne er ikke store, men spores dog ved brudlinier 
i plagioklaserne og delvis udviskning af deres tvillinglameller. 
Strukturen er en utydelig hyperitstruktur. 
2. Gabbronorit med hyperitstruktur fra Brevig skulde 
antagelig være fra fast fjeld og optræder lige ved jurasystemets 
afleiringer. 
Under mikroskopet viser bergarten sig at indeholde: 
Magnetit. 
Biotit, straagul — rødlig brun. Gjerne omgiven af en 
liden, grønlig kloritrand. Krans om ertsen. 
Hornblende, ganske lidet. 
Rombisk pyroxen, der er rødlig, men saa sterkt forvitret, 
at pleochroismen er ganske ubetydelig. 
Diallag i omtrent lige store mængder som foregaaende. 
Plagioklasen maa efter udslukningen at dømme dels være 
labrador og dels bytownit. I god overensstemmelse hermed er feld- 
spaten tidlig udkrystalliseret, og bergarten faar en vel udviklet 
hyperitstruktur. Parallelt anordnede, naaleformige interpositioner 
er indleiret langs forskjellige retninger. 
Trykvirkninger er let paaviselige, glimmerens kløvninger er 
bøiede, og i feldspaterne har nydannelse af tilspidsede tvillinglameller 
fundet sted; men trykket kan dog ikke have været meget betyde- 
ligt. Det har ikke været bjergkjædetryk. 
