1902] Oversigt over det nordlige Norges echinodermer. 13 



*13. Ophiopiis arcticiiSf Ljungman. 



Storeggen og- den kolde area udenfor Senjen (Nordhavsekspe- 

 ditioneu, stat. 192, 69° 46' K Lat., 16° 15' 0. Lang., 1187 m.) er 

 de eneste norske lokaliteter for denne arktiske art. 



14. OpJiiopholis aciileata, Linné. 



Yderst almindelig, 10 — 700 m. I Moskenstrømmen, 90 m., 

 A^ar den særlig overordentlig talrig, saaat den her ganske gav fau- 

 naen sit præg. 



15. Ophiacantha Mdentata, Eetzius. 



Er en af de mest udbredte ophiurider ved det nordlige Norges 

 kyster, 30 — 600 m. Paa flere stationer saasom i Øxfjord, Pors- 

 angerfjord, havet vest af Lofoten o.s.v. forekommer den endog meget 

 talrig. 



I levende live lyser denne art med et sterkt grønliggult skjær. 

 Ogsaa Holm har iagttaget under „Dimphnas" omdriven i Karahavet 

 1882 — 83, at denne art udmerkede sig „ved et flimrende gulgrønt 

 lys, der udstraalede fra dens arme og skive", et fænomen, som ikke 

 iagttoges hos nogen andre af Karahavets ophiurider. 2) 



KoEHLER, at opMactls halli blev fanden mellem Norge ogBeeren Eiland. Skulde 

 imidlertid ikke her foreligge en forveksling? Oplnadis halli er nemlig ved den 

 norske kj^st ikke kjendt nordenfor Christiansnnd. Den er forøvrigt tågen i den 

 kolde area i Færøkanalen. (Porcupine 1899, stat. 54). 



KoEKLER siger endvidere, at amphiura filiformis og asteronyx loveni blev 

 tågen ved „Seven Iceberg", Spitsbergen (1899 stat. 1070), samt ophiura ciliaris 

 {ophioglyplia texturata) nord for Spitsbergen (1898 stat. 1012). Hertil kan be- 

 merkes, at oplimra ciliaris anføres vel fra Barentshavet af HopemånN; den er 

 dog hverken kjendt fra Murmankysten eller Finmarken, selv ved Lofoten er den 

 som tidligere nævnt sjelden. Nord for de Britiske øer gaar den til Eærøerne. 

 Amphiura filiformis er endnu sydligere i sin udbredelse idet den ikke tidligere 

 har været kjendt nordenfor Færøkanalen (Triton 1882 stat. 11) og havet udenfor 

 Namdalen (Vøringen stat. 79). Asteronyx loveni anføres fra Murmankysten, Fin- 

 marken og Færøkanalen, derimod har jeg ikke seet den omtalt fra de høiarkti- 

 ske egne. 



-) Dijmphna Togtets zool. bot. Udbytte, 1887, p. 487. 



