1902] Om Teg-etationen paa Hardangerviclden. 19 



Spiræa Ulmaria L. Gaar i Sysendal op til Instestøl. 



Anthyllis Vulneraria L. Hist og lier paa de holeste og mest 

 veirhaarde rabber mellem Haarteignuten, Hardangerjøkulen ogKross- 

 dal henved 4000 fod o. h. Holder sig helst paa den løsere skifer. 

 Afviger paa disse steder fra det vanlige med nedliggende, alminde- 

 lig kun nogle faa cm., lange stængler, der bærer normalt udviklede 

 blomster. 



Lotus cornicidatus L. Gaar i Ravnabergpartiet til høit over 

 birkegrænsen. 



Oxytroins hq^j^onica Gaud. Vestenfor Yeigelven paa talrige 

 steder sydover til Haarteignuten. Yesthgste findesteder er Grøndal 

 og Fonnas tøl. 



Det kontinentale arktiske element i Hardangerviddens kar- 

 planteflora, hvilket synes at være sterkest repræsenteret i de berg- 

 fulde egne, som er beliggende vestenfor Yeigelven og Grønaa, be- 

 staar altsaa hovedsagelig af følgende arter: Equisc4iim varicgatum, 

 Asylenium viricle, Catabrosa cdgida, Poa laxa, Trisetum siibspiccdum , 

 Vahlodea atrojmrpurea, Triticum violaceiim, Carex rupestris, C. 

 rariflora, C. iistulata, C. capillaris, Lunda arg[iuda, Elyna sjpicata, 

 Juncus castccjieMs, Peristylis albidus, Scdix myrsinites, S. polaris 

 S. reticulata, Koenigia isicmdica, Eriger on cdpinus, E. uniflorus, 

 Gentiana nivalis, Veronica saxatilis, Pedicidaris Oederi, P. 

 lapyonka, Primula scotica, Tlialictrum aljnnum, Banuncidus 

 pygmæus, Arabis petræa^ Draba liirta, Sagina nivalis, Alsine stricta, 

 A. hirta. Arenaria ciliata, Vahlbergella apetala, Viscaria alpina, 

 Potentilla nivea, Dryas octopetala, Oxytropis lapponica og Asiragalus 

 cdpinus. 



