Blolieien paa Karmøen har tidligere været et af de smuk- 

 keste gravfelt i Norge ^). Øen er her lav og skovbar, saa de store 

 hauger paa bakkekammen tegner sig frit mod himlen og følgehg 

 synes større, og er mere iøinefaldende end de fleste af vore gamle 

 gravminder. Men derved har de ogsaa i særlig grad sat skatte- 

 graveres fantasi i bevægelse; der findes nu knapt en eneste nogen- 

 lunde urørt grav paa hele heien ; af de aller fleste er der kun sørge- 

 hge ruiner tilbage. 



En haug syntes dog endnu at være saa godt som uskadt. Det 

 var den store „Grønhaug", længst mod øst, lige ned mod gjerdet 

 ved landeveien.^) Den er paa Bendixens kart afsat som nr. 1, 

 men ligger i virkeligheden noget længer borte fra de andre hauger 

 end kartet angir. I den straks søndenfor liggende haug nr. 2, 

 hvoraf nu omtrent intet er tilbage, er der før 1887 fundet en arm- 

 ring fra broncealderen (B. M. 4504, Ab. 87, s. 116, fig. 4), og i 

 ,,Knaphaugen" et lidet stykke længer mod nord paa en bergknaus i 

 indmarken fandtes i 1894 et sverd af bronce (B. M. 5046, Ab. 94, 

 s. 162, fig. 17). Jeg haabede derfor, da jeg begyndte undersøgelsen 

 af Grønhaug, at vinde et bidrag til vort endnu meget sparsomme 

 materiale fra broncealderen. 



Haugen er rund, omtrent 30 m. i tvermaal og 4 m. høi. Den 

 er jevnt hvælvet med temmelig flad top, og syntes som sagt i det 

 væsentlige at være urørt. Den var vistnok en smule oprodet i 

 toppen, og ned langs ^-kraaningen paa nordvestre side kunde der 

 spores en svag sænkning som efter en tidligere gravning. Men af 

 det ydre saa det ikke ud til, at disse tidligere angreb havde trængt 

 dybt ind; haugen havde endnu i det hele sin oprindelige form. 



Den var bygget af myrjord og græstorv, her og der blandet 

 med lidt sand og enkelte smaasten, over en kjerne af temmelig store 



1) Se beskrivelse og kart af B. E. Bendixen, Ab. 76 s. 13 ff. 



2) Cf. N. Fornl., s. 349. 



