Haakon Schetelig. [No. 8 



rullesten. Omtrent 1 m. over bunden var stenrøsen gjennemsat 

 med et horisontalt lag af fast graa sand. Mellemrummene mellem 

 stenene var ikke fyldt med jord; der tiavde her over sandlaget 

 samlet sig temmehg store mængder af vand. I retning nnø— ssv 

 var stenkjernen spaltet med en bred kløft, som gik ned til 1 m. 

 over haugens bund. Kløftens sider og bund var delvis udforet med 

 samme graa sand som ovenfor omtalt, her desuden gjennemsat med 

 sorte kulstriber. 



I dette leie var der opsat et fartøi; en baad af omtrent 15 m. 

 længde, med baugen mod ssv. Dens bund og sider hvilte udvendig 

 mod stenene, medens den indvendig var fyldt med græstorv og 

 myrjord. Ved trykket ovenfra havde bunden tat form efter det 

 ujevne underlag; den kunde følges i bølger og buler over hver 

 større sten, som laa under. Træverket var meget ujevnt bevaret; 

 hvor det laa direkte dækket af fast græstorv, havde det som regel 

 holdt sig ganske godt, medens det i den bløde myrjord var næsten 

 helt forsvundet. De øverste bordgange og ripen var omtrent overalt 

 saa opløst, at de neppe kunde paavises. 



Langs baadens kanter laa fra stavn til stavn tynde stokker, 

 antagelig af furu; de var nu fuldstændig fortæret, men deres spor 

 kunde med sikkerhed forfølges gjennom jorden. Paa baadens 

 vestside fandtes en tyk furustok, mangekantet tilhugget. Den 

 laa parallel med baadsiden og lidt høiere end de omtalte tynde 

 stokker. Optil dens indre side laa igjen en liden kubbe, grovt til- 

 hugget, og vistnok ogsaa af furu. Inde i baaden fandtes videre 

 spor af flere helt opløste spirer, ligesom der ud for hver ende af 

 den største stok laa et mindre træstykke paa tvers. Der var intet, 

 som kunde antyde, at disse stokker har været dele af et tømret 

 gravkammer; ingen af dem bar merker af at have været konstruktive 

 dele af en opbygning, som f. eks. den der fandtes i Gokstadskibet, 

 og da de nu neppe forefandtes paa sin oprindelige plads, kan der 

 vanskelig siges noget om deres bestemmelse i graven. 



Det midterste parti af baaden var fyldt med en stor mængde 

 træflis og næver, der uden nogen orden var sammenkastet i tykke 

 lag, blandet med jord. Disse lag fortsatte sig mod vest ud af 

 baaden, opover den svære furustok og helt til toppen af røsen, 

 hvorfra det videre kunde følges ud i haugfylden som en horisontal 

 skikt. Paafaldende var den fuldstændige uorden. Flisene laa til- 

 fældig paa kryds og tvers, planløst blandet mellem de store næver- 

 stykker. Paa enkelte steder laa næveren iilsyneladende i ordnede 



