18 



Hans Eeusch. 



[No. 10 



(det sorte mellem x og x paa tegningen) af en skifrig, grønlig- 

 graa jaspisagtig sten. Denne viser en art lagning, der er parallel med 

 lagningen hos den underliggende skifer^). 



Fra Store-Lungegaardsvand lader et belte af finkornig graa 

 gneis, sig forfølge mod sydøst. Den afændring, som iagttages 

 ved Møllendalselvens udløb, er graa, tyndskifrig og har et kvart- 

 sitisk udseende. Faldet er her 15^ mod nnø; hos bergarten 

 sees antydning til en mod øst heldende strækningsstruktur. Den 

 gneisagtige bergart, som sees straks i øst for veien ved gaarden 

 Haukeland, har ogsaa et kvartsitisk udseende. I vest for denne 

 gaard støder man først paa lidt hornblendeskifer, derpaa kommer 

 glimmerskifer. 



A ^ B 



Fig-, 9. Fra et gammelt stenbrud ved Store-Lungegaardsvand. 



Hornblendeskiferens egenskaber kan let iagttages i et ikke 

 ubetydeligt stenbrud, som er anlagt ikke langt fra Bellevue, mellem 

 Fløen og Svartediget. Hornblendeskiferen er finkornig, tildels 

 kloritførende. Den falder 70^ mod nø. t. n. Indleiret i den er lag 

 af skifrig feldspat-hornblendesten, som opnaar en tykkelse af 

 et par meter. Endvidere forekommer indleiret muskovit- og 

 biotitskifer samt granulit. Disse indleiringer, navnlig de af gra- 

 nulit, er ganske smale, neppe 25 cm. mægtige. Betydeligere ind- 

 leiringer af glimmerskifer og gneis forekommer flere andre steder i 

 hornblendeskiferen (denne kan undertiden nærme sig til gneis) 

 og er anmerkede paa kartet; der er ogsaa afsat nogle indlei- 

 ringer af skifrig saussuritgabbro. Partivis kan denne bergart an- 



1) I denne forbindelse kan nævnes, at jeg i Homansfjeld i Sandviken og 

 i Eidsvaag har seet bergavtændringer, som det ligger nær at liolde for frem- 

 komne ved fjeldets opknnsning langs forrykningssprækker. Disse sprækker gaar 

 langs efter bergarternes strygningsretning. 



