1902] II. Beskrivelse til geologisk kart over Bergens omegn. 19 



tåge et uregelmæssig kornigt, ganske massivt saussuritgabbroagtigt, 

 udseende. Paa oversiden af veien øverst i Skivebakken sees en 

 omtrent 5 m. mægtig gneis, der er lys af farve og falder 65° mod 

 nø. Paa skifrighedsfladen viser dens glimmer sig smukt baand- 

 formet anordnet i en mod ø. n. ø. heldende retning. Yed Bellevue 

 er i hornblendeskiferen bemerket en 65° mod ønø. heldende stræk- 

 ningsstruktur. 



Den gneis, som opbygger det egentlige Fløifjeld og lader sig 

 forfølge fra den sydlige del af Sandviken til Svartediget, er gjerne 

 smaa- til middelskornig, rødlig af farve; ikke sjelden har den øie- 

 gneistruktur. I det store tåget optræder den i lag, som under en 

 middels stor vinkel helder i nordøstlig retning. Et profilsnit faar 

 man se i de foran afbildede steile skrænter ned mod Svartediget. 

 Foruden at lagene saaledes i det store tåget er reiste op, er de 

 dertil bølgende eller foldede. Bølgningens akser helder, som 

 man kan se i Fjeldveien og andre steder, og som ovenfor er 

 berørt, under en liden vinkel mod nv. Et lag i denne gneis er en 

 glimmerf ørende kvartsit, der staar med omtrent 100 meters mæg- 

 tighed i Rothaugen og derfra lader sig forfølge over et betydehgt 

 stenbrud paa ø. Ladegaarden og Fjeldveien til opimod Fløien. I 

 Rothaugen indeholder kvartsiten i to nivaaer enketvis indstrøede 

 rullestene, hvorved den gaar over til konglomerat. Tydeligst er vel 

 konglomeratstrukturen ved Fjeldveien, hvor tydelige rullestene sees 

 i en glimmerrig varietet af kvartsiten netop dor, hvor der staar ind- 

 hugget „Yeien er bygget i 1879". I sø. for Fløien er konglomerat 

 ikke iagttaget. 



Den gneisgranit, som udbreder sig over den nordøstlige del af 

 vort kart, afbiydes ved en antagelig omkring 150 m. mægtig indlei- 

 ring af gneis. Hvad kornighedens uregelmæssighed angaar, nærmer 

 denne gneisgranit sig endnu mere granit end bergarten i sv. for 

 Bergen ; kun undtagelsesvis sees en i nordøstlig retning heldende plan- 

 parallelstruktur ; strækningsstruktur er ikke iagttaget. 



Den i gneisgraniten indleirede gneis er finkornig, kvartsrig, 

 ikke meget ghmmerholdig, lysgraa af farve. Dens fald er mellem 

 20° og 50° i nordøstlig retning. I den øvre del af den omhandlede 

 gneisindleiring møder man i ssø. for Aarretuen, efterat man har steget 

 et lidet stykke ned fra toppen, en egen varietet. Man har for sig 

 en smaakornig, lys graa gneisagtig bergart, der, efter nogle indeslut- 

 ninger at dømme, synes at være et presset konglomerat. Bergartens 

 skifrighed helder 25° mod nø. t. n. Paa den lyse finkornige gneis 



