1902] 



III. Studier over bero-arterne ved Berg-en. 



23 



LøYstakmassivets form og dets forhold til de omgivende bergens- 

 skifre vil kunne sees af fig. 10. Fotografiet, der er tåget fra Fred- 

 riksberg fæstning, viser os massivet, saaledes som det ser ud, naar 

 man ser det fra noi'd af. Længst tilvenstre paa billedet sees skif- 

 erne og gneisbergarterne ved Natland. Disse falder mod s.s.ø., 

 altsaa fra massivets grænse der. Ret foran Løvstakken sees Drage- 

 fj eldets kvartssericitskifre, hvorpaa der i flere aar har været drevet 

 stenbrud, og hvor faldet er mod ø.n.ø., altsaa ogsaa her fra Løv- 

 stakmassivet. 



Yed Damsgaard kommer Løvstakgraniten ind paa vort kart. 

 Bergarten er paa Damsgaard makroskopisk en biotitrig, middels- 

 kornig, sjelden grovkornig, stribet granit (gneisgranit), der paa de 

 fleste steder har et jevnt, massivt udseende. Paa sine steder viser 



Fig. 10. 



bergarten sig saa lidet stribet, at man kunde tro, at man havde en 

 forholdsvis lidet presset bergart foi' sig. Hovedbestanddelen er en 

 rødlig feldspat uden tvillinglameller. Sammen med denne sees be- 

 tydelige mængder af en graalig feldspat, kvarts og en meget rigelig 

 optrædende, sort biotit. 



Under mikroskopet viser bergarten meget sterke pres- og om- 

 vandlingsfænomener. Kvartsen er saaledes fuldstændig opknust, og 

 de opknuste dele viser sig udtrukne i én retning, saa at man faar 

 en slags sterkt udtrukken linseform. Saadanne linser kan være 



