1902] m. studier over bergarterne ved Bergen. 27 



Regner man saa endvidere paa grundlag af den mikroskopiske 

 nndersøgelse, at ca. 40 % af den rene natronfeldspat sammen med 

 ren kalkfeldspat danner oligoklas af midlere gruppe (Ab4 Ani), 

 saa \dl dertil medgaa ca. 7.5 % kalkfeldspat. Yi skulde da ialt 

 faa omtr. 66.5 7o feldspat. Beregner man dennes lerjordgehalt, 

 faar man 4.85 + 6.31 -|- 2.1 = 13.26 7o. Denne gehalt overstiger 

 imidlertid bergartens samlede lerjordgehalt med 1.05 %, og vi faar 

 desuden ikke lerjord til biotiten. Den ovenfor nævnte forudsæt- 

 ning kan da ikke være berettiget. Maaske erstatter lidt jernoxyd 

 endel lerjord i feldspaterne, og hvad der formodentlig er det væ- 

 sentlige, endel af alkalierne, navnlig natron, gaar ind i biotiten. 

 Biotitanalyserne ^iser jo, at der i en hel del bio titer er en natron- 

 gehalt, der kan gaa op til 2 %. Ja vi har endogsaa en del eks- 

 empler paa, at natrongehalten kan stige endnu høiere som f. eks. i: 

 Biotit fra Freiersbach med 2.09 7o Nas 0. (Knop) 



— „ St. Lawrence canty „ 2.13 - — (Crawe) 



— „ Lierwiese „ 2.27 - — 



— „ Ob erb ergen „ 2.60 - — (Knop) 



— „ Zillerthal „ 4.77 - — (Kobell) 



— „ Haindorf „ 5.44 - — (Uling) 



Naar vi tager hensyn til dette forhold, bliver den fundne gehalt 

 af kali- og natronfeldspat at ændre noget. Som resultat af endel 

 forsøg skulde jeg være tilbøieUg til at angive bergartens mineral- 

 sammensætning til omtrent: 



25 7o kalif eldspat 



25 7o ren natronfeldspat 



7 "/o ren kalkfeldspat 

 15 7o kvarts 

 23 7o biotit. 

 5 7o asccessoriske bestanddele 

 Af de accessoriske bestanddele synes titaniten at være den, der 

 forekommer i størst mængde, hvad ogsaa en beregning af analy- 

 sen viser. 



Ca 0.81 



Ti O2 0.93 



Si O2 0.88 



2.62 7o Ca Ti Si O5. 

 Det synes ikke urimelig efter den mikroskopiske undersøgelse 

 at dømme, at dette tal saa temmelig nøie angiver mængden af tita- 



