1902] III. Studier over bergarterne ved Bergen. 29 



ved Helleveien, straks syd for Grønnestølen. samt bergarten iide 

 mellem nedre og øvre Hellen. 



Bergarten fra Hellenveien mellem Nyhavn og Grøn- 

 nestølen viser sig under mikroskopet at have følgende sammen- 

 sætning : 



Zirkon i smaa krystaller. 



Apatit med tydelig tverdeling. 



Titanit i forholdsvis større, grynede masser. 



Magnetit i mørke korn. 



Biotit med sterk pleochroisme (lys gul — møi'k grøn), gjerne 

 sammenhobet til større aggregater. 



Muskovit og sericit, der væsentlig er dannet som omvandlings- 

 produkt af feldspat. 



Epidot og zoisit i en del smaa, skarpt begrænsede stengle. 



Granat, et par smaa individer. 



Plagioklas er tilstede i ringere mængde end de andre feldspater 

 og adskiller sig gjennemgaaende, allerede ved første øiekast, fra dem 

 ved at være mere omvandlet. Man ser nemlig i den en hel del 

 sekundære omvandlingsprodukter, som mangler i mikroklin og orto- 

 klas. Disse omvandlingsprodukter kan i flere tilfælde opfylde mine- 

 ralet saa fuldstændig, at man kun under særdeles gunstige belys- 

 ningsforhold kan erkjende mineralets karakter. 



Ortoklas og mikrokhn viser lige saa lidt som plagioklasen tegn 

 paa opknusning, men spor af trykvirkninger haves dog i en sekundær 

 perthitstruktur. De enkelte plagioklassnore i denne mikroperthitiske 

 feldspat er temmelig store. 



Mikroperthit med den almindelige fine perthitstruktur sees ogsaa. 



Kvartsen viser større trykvirkninger end feldspaten. Der fin- 

 des en tydelig undulerende udslukning. Et par steder sees ogsaa 

 kvartsen at være lidt opsprukken; men intet steds opdages nogen 

 egentlig detritus. 



Angaaende strukturen er at merke, at bergarten makroskopisk 

 ser ud som en stribet i'ødlig granit. Under mikroskopet ser man. 

 hvorledes der i den lyse hovedmasse af feldspat og kvarts ligger 

 parallele striber af mørke mineraler. Disse stribei* er ikke lige 

 tykke overalt; paa sine steder er de næsten afbrudte, paa andre 

 linseformig opsvulmede. Inde i en af disse linseformede masser 

 sees inderst en mørk erts, og omkring denne en fingrynet masse af 

 titanit, hvori ligger skarpt begrænsede krystaller af tydelig^is 

 ældre zoisit og apatit. Yderst ude, som en krans om det hele. 



